ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 | м. Дніпро | Справа № 904/2775/26

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:
судді Колісника І.І.
за участю секретаря судового засідання Моторної Є.І.
та представників:
від позивача: Овчарук О.О. - адвокат;
від відповідача: не з`явився
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ
до Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
про стягнення 415 572,09 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (далі - ЄСІКС) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих про стягнення 415572,09 грн, з яких: 330416,44 грн - основний борг, 52887,09 грн - пеня, 22507,29 грн - інфляційні втрати, 9761,27 грн - 3% річних.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4986,86 грн позивач просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з оплати природного газу, поставленого йому позивачем у період із листопада 2024 року по квітень 2025 року за договором постачання природного газу № 9751-ТКЕ(24)-03 від 09.09.2024.
01.06.2026 від відповідача через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній визнав позовні вимоги та просив зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 90%.
Містить відзив на позовну заяву також посилання на те, що відповідач є непідприємницькою установою, заснованою на державній формі власності, є учбово-виробничим підприємством і діє з метою залучення до трудової діяльності інвалідів по зору та інвалідів інших захворювань, забезпечує соціальний захист інвалідів, діє з метою отримання прибутку та забезпечення розвитку виробництва, підвищення життєвого рівня робітників підприємства.
При цьому відповідач указує на те, що у зв`язку з воєнною агресією проти України, що призвело до зменшення обсягів робіт на підприємстві, на підставі наказу № 22 від 31.03.2022 "Про реалізацію норм Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" дію трудових договорів з працівниками підприємства призупинено, а тому господарську діяльність відповідач практично не здійснює.
03.06.2026 представник позивача адвокат Піун С.П. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подала відповідь на відзив, в якій зазначила про те, що клопотання відповідача про зменшення розміру пені є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки зменшення пені на 90% призведе до порушення балансу інтересів сторін на користь виключно однієї сторони - правопорушника.
Позивач у відповіді на відзив посилається на те, що своєчасна оплата за поставлений природний газ є критично важливою для функціонування енергетичного сектору України, особливо в умовах воєнного стану.
Також указує позивач на те, що введення в Україні воєнного стану та призупинення господарської діяльності не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошових зобов`язань, якщо не доведено прямий причинно-наслідковий зв`язок між бойовими діями та неможливістю здійснити розрахунок за конкретний період поставки газу.
Крім того, позивач зауважує, що його підприємство також здійснює діяльність в умовах воєнного стану, несе значні фінансові навантаження перед бюджетом та іншими контрагентами, а тому несплата основного боргу відповідачем завдає позивачу прямих збитків.
Позивач вважає, що посилання відповідача на скрутне фінансове становище через призупинення трудових договорів не є виключною обставиною, яка в розумінні закону є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.
Позивач звертає увагу на те, що долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву документи не можуть бути доказами скрутного фінансового становища, оскільки не відображають фінансовий стан протягом ведення боржником господарської діяльності. При цьому відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє його від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов`язань.
Ухвалою суду від 15.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.06.2026.
11.06.2026 представник відповідача Порадовський С.П. через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС подав клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з перебуванням на лікарняному, при цьому доказів в обґрунтування заявленого клопотання не надав.
Протокольно ухвалою суду від 11.06.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення засідання суду у зв`язку з недоведеністю обставин, зазначених у клопотанні.
Ухвалою суду від 11.06.2026 відкладено підготовче засідання на 30.06.2026.
Ухвалою суду від 30.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2026.
Представник відповідача в судове засідання, призначене на 16.07.2026, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою, сформованою системою діловодства "ДСС" (а.с. 101).
За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
За викладених обставин суд розглядає справу за відсутності представника відповідача та за наявними в ній матеріалами.
У судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті спору.
За наслідком судового засідання 16.07.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - постачальник, позивач) та Підприємством об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих (далі - споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу № 9751-ТКЕ(24)-03 від 09.09.2024 (далі – договір) (а.с. 22 - 29).
Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу виробникам теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2022 № 812 (зі змінами), природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Згідно з пунктом 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 106,62593 тис.куб.м, у тому числі по місяцях (далі також – розрахункові періоди): вересень 2024 року – 00,00 тис.куб.м, жовтень 2024 року – 00,0 тис.куб.м, листопад 2024 року – 17,15327 тис.куб.м (обсяг І (фіксований)), грудень 2024 року – 23,34905 тис.куб.м (обсяг І (фіксований)), січень 2025 року – 25,32645 тис.куб.м (обсяг І (фіксований)), лютий 2025 року – 22,40313 тис.куб.м (обсяг І (фіксований)), березень 2025 року – 18,39403 тис.куб.м (обсяг І (фіксований)), квітень 2025 року– 00,00 тис.куб.м.
Обсяг І (фіксований) природного газу використовується споживачем для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб (абз. 1 пп. 2.2.1 п. 2.2 договору).
Перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, у тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, з урахуванням умов підпунктів 2.2.2 та 2.2.3 договору.
Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів (п. 2.4 договору).
Пунктом 3.1 договору передбачено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача в момент передачі природного газу. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів (п. 3.2 договору).
За умовами пункту 3.5 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином.
Ціна обсягів газу, визначених у пункті 2.1 цього договору як обсяг І (фіксований) за 1000 куб.м газу без ПДВ – 6 183,33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20%, усього з ПДВ - 7 420,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи – 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, усього з коефіцієнтом – 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, усього з ПДВ – 163,89 грн за 1000 куб.м.
Усього ціна газу для обсягу І (фіксований) за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнта, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.
Згідно з пунктом 4.3 договору загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.
Відповідно до пункту 5.1 договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:
- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ - до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
У разі відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього договору.
Пунктом 5.4 договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 14 цього договору.
Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору.
Згідно з пунктом 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.
У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2 договору).
Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі КЕП/УЕП, та діє до 30.04.2025 включно, а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).
На виконання договору позивач у період з листопада 2024 року по квітень 2025 року (далі - спірний період) поставив відповідачу природний газ у загальному обсязі 105,36152 тис.куб.м (з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) на суму 830 889,70 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2024 на суму 143 660,66 грн, від 31.12.2024 на суму 171 200,11 грн, від 31.01.2025 на суму 184 757,74 грн, від 28.02.2025 на суму 211 191,05 грн, від 31.03.2025 на суму 120 079,82 грн, від 30.04.2025 на суму 0,32 грн, які підписано сторонами та скріплено їх печатками без зауважень та заперечень (а.с. 8 - 11).
Відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого природного газу у спірний період виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково в сумі 500 473,26 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1604_00000/94815402-130е-4382-9272-14df01fa2593 від 15.11.2024 на суму 10 000,00 грн, № 1640_00000/72е1533е-37а0-4b3c-bc75-72479b5d51a8 від 22.11.2024 на суму 9 000,00 грн, № 1806_00000/36f5ef2c-6c51-4652-9ec6-10e02b05df34 від 26.12.2024 на суму 10 000,00 грн, № 1857_00000/9с9f5661-6c51-46de-aefe-6234decc60ae від 30.12.2024 на суму 11 000,00 грн, № 58_00000/ее0с08с0-ed70-48cb-b7cf-035c88d482c2 від 15.01.2025 на суму 103 660,66 грн, № 182_00000/8fb2c159-b8a9-4aa4-9344-0cedaba68963 від 13.02.2025 на суму 56 200,11 грн, № 217_00000/79535cb7-fa84-4d14-9e73-a29a0f728857 від 21.02.2025 на суму 65 000,00 грн, № 335_00000/ecb4aec2-41a2-4a19-bdcb-e0ce84e698af від 18.03.2025 на суму 184 757,74 грн, № 358_00000/de6ddf28-3cd2-46f9-a43c-4dd1bb906540 від 18.03.2025 на суму 50 000,00 грн, № 911394511 від 29.10.2025 на суму 854,75 грн (а.с. 31 - 35).
Залишок не сплачених відповідачем коштів за спожитий у спірний період природний газ становить 330 416,44 грн (830889,70 – 500473,26 = 330416,44), що і стало причиною виникнення спору.
Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами договірних зобов`язань щодо поставки природного газу у спірний період та їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписом частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене та враховуючи положення пункту 5.1 договору, строк оплати поставленого позивачем природного газу у спірний період є таким, що настав. Зокрема, остаточна оплата за спожитий природний газ мала бути здійснена у такі строки: за актом від 30.11.2024 на суму 143 660,66 грн – не пізніше 15.01.2025; за актом від 31.12.2024 на суму 171 200,11 грн – не пізніше 15.02.2025; за актом від 31.01.2025 на суму 184 757,74 грн – не пізніше 15.03.2025; за актом від 28.02.2025 на суму 211 191,05 грн – не пізніше 15.04.2025; за актом від 31.03.2025 на суму 120 079,82 грн – не пізніше 15.05.2025; за актом від 30.04.2025 на суму 0,32 грн – не пізніше 15.06.2025.
Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями статей 76, 77 цього Кодексу визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Докази оплати відповідачем заявленого до стягнення залишку основного боргу в сумі 330 416,44 грн у матеріалах справи відсутні.
Відтак вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 330 416,44 грн є законною та обґрунтованою.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За порушення строків остаточного розрахунку за переданий природний газ, відповідно до пункту 7.2 договору, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 52 887,09 грн за загальний період прострочення з 18.02.2025 по 15.04.2026 окремо із сум заборгованості за поставлений природний газ у грудні 2024 року, лютому – квітні 2025 року, яка розрахована виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.
При перевірці наведеного у позові розрахунку пені, з урахуванням меж позовних вимог, правових підстав для зменшення заявленої до стягнення суми судом не встановлено.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у сумі 9 761,27 грн розраховані за загальний період прострочення з 18.02.2025 по 15.04.2026 окремо із сум заборгованості за поставлений природний газ у грудні 2024 року, лютому – березні 2025 року.
При перевірці наведеного у позові розрахунку 3% річних, з урахуванням меж позовних вимог, правових підстав для зменшення заявленої до стягнення суми судом не встановлено.
Заявлені позивачем до стягнення з відповідача інфляційні втрати в загальній сумі 22 507,29 грн розраховані за загальний період з травня 2025 року по березень 2026 року окремо із сум заборгованості за поставлений природний газ у період з лютого 2025 року по квітень 2025 року.
Щодо порядку розрахунку інфляційних втрат суд зазначає таке.
Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.
Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.
Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Перевіривши наданий розрахунок інфляційних втрат на загальну суму 22 507,29 грн, з урахуванням меж позовних вимог, правових підстав для зменшення заявленої до стягнення суми судом також не встановлено.
Щодо клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені суд зазначає про таке.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).
При цьому чинне законодавство України не містить переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням усіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 15.02.2018 у справі № 467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі № 367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі № 752/15421/17.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 убачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.
Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.
З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.
За приписом частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Надаючи оцінку розміру заявленої до стягнення пені, суд приймає до уваги, що докази негативних наслідків, збитків позивача від порушення відповідачем зобов`язання за договором щодо строків розрахунку за переданий природний газ у матеріалах справи відсутні.
Викладені обставини, з урахуванням правової природи неустойки (пені), її, перш за все, стимулюючого значення для виконання договірних зобов`язань, дозволяють дійти висновку про наявність підстав для зменшення заявленої до стягнення пені, що становить надмірний тягар для відповідача.
Визначаючи її розмір, що підлягає стягненню на користь позивача, суд також керується нормативними приписами статті 3 ЦК України, згідно з якою одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
За частинами першою, третьою статті 13 цього Кодексу цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності, розумності.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
З огляду на наведене та з урахуванням балансу інтересів обох сторін, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним вище критеріям, зменшення заявленої до стягнення пені - 52 887,09 грн на 50%, а саме до 26 443,55 грн.
При цьому суд також враховує, що стягнення інфляційних втрат та 3% річних також певною мірою компенсує можливі негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості.
За таких обставин законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 389 128,55 грн, з яких: 330 416,44 грн - основний борг, 26 443,55 грн - пеня, 9 761,27 грн - 3% річних, 22 507,29 грн - інфляційні втрати.
Відповідач заявлені до нього позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
За приписом частини першої статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частинами першою, четвертою статті 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46, ч. 5 ст. 191 ГПК України).
Заява про визнання позовних вимог міститься у відзиві на позовну заяву, який подано через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС 01.06.2026 керівником відповідача ОСОБА_1 , тобто до початку розгляду справи по суті.
Тож визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб, у зв`язку з чим приймається судом.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
За змістом частини першої статті 130 ГПК України та частини третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
За подання позовної заяви у цій справі позивачем сплачено передбачений законом судовий збір у сумі 4986,86 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0000036087 від 13.05.2026 (а.с. 5).
За таких обставин позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у сумі 2493,43 грн, що становить 50% від судового збору в сумі 4986,86 грн (4986,86/2 = 2493,43).
Решта витрат зі сплати судового збору в сумі 2493,43 грн згідно з частиною першою статті 129 ГПК України покладається на відповідача.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих про стягнення 415572,09 грн, з яких: 330416,44 грн - основний борг, 52887,09 грн - пеня, 22507,29 грн - інфляційні втрати, 9761,27 грн - 3% річних - задовольнити частково.
Стягнути з Підприємства об`єднання громадян Криворізького учбово-виробничого підприємства українського товариства сліпих (50072, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шмідта, буд. 6; ідентифікаційний код 05477592) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 42399676) основний борг у сумі 330416,44 грн, пеню в сумі 26443,55 грн, 3% річних у сумі 9761,27 грн, інфляційні втрати в сумі 22507,29 грн, судовий збір у сумі 2493,43 грн.
У решті позову – відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 42399676) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2493,43 грн, сплачений у складі судового збору в сумі 4986,86 грн за платіжною інструкцією № 0000036087 від 13.05.2026.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 18.08.2026.

Суддя І.І. Колісник