ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 460/4823/26 пров. № А/857/32673/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді – Димарчук Т.М.,
суддів – Москаля Р.М., Сала П.І.
за участю секретаря судового засідання – Герман О.В.,
представника позивача – Кітовського В.Л.,
представника відповідача – Шеремети В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року (суддя- Комшелюк Т.О., м.Рівне) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАК СЕРВІС САРНИ" (далі – ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», позивач) у березні 2026 року звернулося в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі – Головне управління ДПС у Рівненській області, контролюючий орган, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1837417000704 від 13 жовтня 2025 року.
Позов обґрунтований тим, що в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки контролюючим органом встановлено порушення законодавчо встановлених строків надходження товару при здійсненні зовнішньоекономічних імпортних контрактів: №20122021/1 від 03.02.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI", Туреччина в сумі 66038,00 євро / 2 117 997,15 грн. № 20211216/2 від 03.02.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI", Туреччина в сумі 92400,00 євро / 2 949 916.20 грн. 13 жовтня 2025 року Головним управлінням ДПС у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № 1837417000704 згідно з яким ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» нараховано пеню за порушення строку розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 5 067 913, 35 грн. Вважає, що оспорюване рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства України та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем невраховані сертифікати Рівненської торгово-промислової палати №5600-24-0979 та № 5600-24-0906 за період з 15.05.2025 і по дату ввезення товарів в Україну. Просив позов задовольнити повністю та стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 34000грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 1837417000704 від 13 жовтня 2025 року в повному обсязі.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір в сумі 26624 грн.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трак Сервіс Сарни" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щодо безпідставності покликання позивача на обставини зазначені у сертифікатах Рівненської торгово-промислової палати від 14.05.2024 №56.01/176 (№ 5600-24-0979), №56.01/177 (№ 5600-24-0906). Головне управління ДПС у Рівненській області вважає, що обставини, зазначені у сертифікатах Рівненської торгово-промислової палати від 14.05.2024 №56.01/176 (№ 5600-24-0979), №56.01/177 (№ 5600-24-0906) не можуть вважатись надзвичайними обставинами, що об`єктивно унеможливили належне виконання ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» свого обов`язку за зовнішньоекономічними контрактами від 03.02.2022 № 20122021/1, № 20211216/2, оскільки такі обставини вже існували на момент укладання додаткових угод від 19.10.2023 № 1 до зазначених зовнішньоекономічних контрактів, якими викладено такі контракти у новій редакції, зокрема, зобов`язано ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» передати ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITN. IHR. TIC.PAZ. LTD. STI вантажні автомобілі контейнеровози для виконання послуг з переобладнання та модернізації.
Відповідно до пунктів 5.2 договорів купівлі-продажу від 16.05.2022 № UA11 2022-0151, від 23.09.2022 № UA11-2022-0456, укладених між ТОВ з іноземними інвестиціями «СКАНІЯ УКРАЇНА» та ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», орієнтовна дата поставки вантажних автомобілів-контейнеровозів до 03.06.2023 та 30.05.2023 відповідно. Проте, фактична передача товару відбулась 28.07.2023 та 29.08.2023, а усунення технічних недоліків по гарантійній процедурі тривало до 30.11.2023, що підтверджується листами ТОВ з іноземними інвестиціями «СКАНІЯ УКРАЇНА» від 03.04.2024 б/н. Тобто, на момент укладання додаткових угод від 19.10.2023 № 1 до зовнішньоекономічних контрактів від 03.02.2022 №20122021/1, № 20211216/2 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» вже знало про порушення терміну доставки вантажних автомобілів-контейнеровозів (усунення технічних недоліків по гарантійній процедурі), а тому воно повинно було враховувати вказану обставину та вчинити дії щодо полегшення/ усунення впливу наслідків такої обставини. Також, на момент укладення договорів купівлі-продажу вантажних автомобілів-контейнеровозів від 16.05.2022 № UA11-2022-0151, від 23.09.2022 № UA11-2022-0456 військова агресія російської федерації проти України вже тривала (дана обставина була загальновідомим фактом), а тому ТОВ з іноземними інвестиціями «СКАНІЯ УКРАЇНА» повинно було враховувати вказану обставину та вчинити дії щодо полегшення / усунення впливу наслідків такої обставини, зокрема, пошуку альтернативних постачальників комплектуючих.
Вказує, що сертифікати Рівненської торгово-промислової палати від 14.05.2024 №56.01/176 (№ 5600-24-0979), № 56.01/177 (№ 5600-24-0906) не можуть засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє (за період з 15.05.2024 по 16.05.2025), а також не містять конкретних фактів щодо договорів, укладених між ТОВ з іноземними інвестиціями «СКАНІЯ УКРАЇНА» та його постачальником комплектуючих, окупації території України, на якій знаходиться такий постачальник.
Представник позивача подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначив, що листи ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI не суперечать, а навпаки підтверджують зв`язок із форс-мажорними обставинами. Зміна конструктивних параметрів транспортних засобів стала наслідком того, що самі транспортні засоби - автомобілі ВARZ та SCANIA були передані контрагентові для переобладнання лише у листопаді 2023 року, оскільки ТОВ «Сканія Україна» не могло своєчасно їх поставити через окупацію постачальника комплектуючих та необхідність пошуку альтернативного постачальника. Остання обставина безпосередньо зумовлена повномасштабним вторгненням російської федерації. При цьому, автомобілі, які були поставлені, відрізнялися від тих, переобладнання яких мало відбуватися згідно з початковими, довоєнними домовленостями. Зміна конструктивних параметрів транспортних засобів якраз і була зумовлена агресією російської федерації, через яку ТОВ «Сканія Україна» не зміг вчасно поставити базові автомобілі, оскільки виробник підрамників ТОВ «ЗАВОД АЛЕКО» опинився на окупованій території у м. Волноваха. Через зміну конструктивних параметрів у подальшому в ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI виникли додаткові труднощі у процесі переобладнання, на які воно посилалося у своїх листах.
Звертає увагу, що з розрахунку пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях вбачається, що пеню відповідачем нараховано: по зовнішньоекономічному контракту №20122021/1 від 03.02.2022 за платежем на суму 66038 євро (2117997,15 грн) від 08.02.2022 за період прострочення з 15.05.2024 по 07.05.2025 у розмірі 2117997,15 грн; по зовнішньоекономічному контракту №20212161/2 від 03.02.2022 за платежем на суму 92400 євро (2949916,20 грн) від 09.02.2022 за період прострочення з 15.05.2024 по 07.05.2025 у розмірі 2949916,20 грн. При цьому за періоди до 14.05.2024 як підставу ненарахування пені вказано відповідні сертифікати ТПП. Така позиція контролюючого органу підтверджує, що він вважав сертифікати чинними та врахував їх до дати їх видачі - 14.05.2024.
Також вказує, що під час судового розгляду ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» звернулося до президента Торгово-промислової палати України з проханням видати додаткові сертифікати про форс-мажорні обставини за період з 15.05.2024 по 16.05.2025. ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» до закінчення підготовчого засідання заявляло про подання такого звернення, однак відповіді товариство не отримувало до закінчення розгляду справи судом першої інстанції. 12 червня 2026 року ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» отримало сертифікат Рівненської торгово-промислової палати № 5600-26-1346 про форс-мажорні обставини згідно з яким контракт № 20122021/1 укладений 03.02.2022 із початковим терміном виконання до 07.02.2023 було фактично виконано лише 16.05.2025 у зв`язку з дією воєнного стану в Україні через військову агресію, період дії обставин непереборної сили - з 15 травня 2024 року по 16 травня 2025 року. 12 червня 2026 року ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» отримало сертифікат Рівненської торгово-промислової палати № 5600-26-1350 про форс-мажорні обставини згідно з яким контракт №20212161/2 укладений 03.02.2022 із початковим терміном виконання до 08.02.2023 було фактично виконано лише 16.05.2025 у зв`язку з дією воєнного стану в Україні через військову агресію, період дії обставин непереборної сили - з 15 травня 2024 року по 16 травня 2025 року. Оскільки ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» вживало усіх можливих заходів для отримання сертифікатів, однак через позицію Рівненської ТПП їх отримало лише після звернення до ТПП України вже після ухвалення судом рішення у справі, то просить їй прийняти та дослідити під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ТОВ "ТРАК СЕРВІС САРНИ" зареєстроване як юридична особа відповідно до законодавства України про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 21.02.2019 та перебуває на обліку в ДПС м. Рівного Головного управління ДПС у Рівненській області.
03.02.2022 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» як покупцем та ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI як продавцем було укладено контракт № 20211216/2.
За змістом п. 1.1 Контракту продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, поставити та передати у власність покупцеві продукцію (іменовану надалі «Товар»), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - кран ER-2040 T4 TELESCOPIC BOOM CRANE AND ITS DEMOUNTED ACCESSORIES. 
Згідно із п. 2.1 Контракту загальна вартість Товару, який підлягає поставці за контрактом, складає 231 000 євро. 
Пунктом 4.1. вказаного контракту визначено, що покупець здійснює попередню оплату товару в розмірі 92400 євро перед виробництвом, 138600 євро після закінчення виробництва після тест-драйву, перед доставкою. 
03.02.2022 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», як покупцем та ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI, як продавцем також було укладено контракт № 20122021/1.
Пунктом 1.1. цього Контракту передбачено, що продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, поставити та передати у власність покупцеві продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - евакуатор ER-54.000 A6 & ER-425 T2 20 TON UNDERREACH SYSTEM AND ITS DEMOUNTED ACCESSORIES.
Згідно з п. 2.1. Контракту № 20122021/1 від 03.02.2022 загальна вартість Товару, який підлягає поставці складає 264150 євро. 
Пунктом 4.1. цього контракту передбачено, що покупець здійснює попередню оплату товару в розмірі 66038 євро перед виробництвом, а 198112 євро після закінчення виробництва, тест-драйву, перед доставкою. 
08.02.2022 відповідно до умов контракту № 20122021/1 від 03.02.2022 та на підставі проформи-інвойсу № ERK2021000000970 від 03.02.2022, ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» було здійснено попередню оплату в сумі 66038 євро, що підтверджується випискою АТ «МР БАНК» за 08.02.2022. 
09.02.2022 відповідно до умов контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 та на підставі проформи-інвойсу № ERK2021000000971 від 03.02.2022 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» було здійснено попередню оплату в сумі 92400 євро, що підтверджується випискою АТ «МР БАНК» за 09.02.2022.
Метою придбання зазначеного вище обладнання було подальше його встановлення на спеціалізовані вантажні контейнеровози марки SKANIA придбані ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» за окремими договорами у іншого (вітчизняного) постачальника.
Водночас між ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Сканія Україна» (далі - ТОВ «Сканія Україна»), як продавцем було укладено договір купівлі-продажу № UA11-20220151 від 06.05.2022. 
Відповідно до п. 1 вказаного договору, в порядку та на умовах визначених договором продавець зобов`язується передати (поставити) у власність покупця і обумовлений цим договором строк вантажний автомобіль-контейнеровоз SKANIA Р 440 B10x4/6NА, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його. 
Відповідно до п. 5.2. договору купівлі-продажу № UA11-2022-0151 від 06.05.2022, сторони дійшли згоди, що поставка товару буде здійснена до 03.06.2023. 
Додатковою угодою № 1 від 29.08.2023 до договору купівлі-продажу № UA11 2022-0151 визначено викласти п. 5.2. договору в новій редакції та передбачити, що продавець зобов`язується поставити Товар до 10.08.2023 за умови належного виконання покупцем п. 4.2.1 та 4.2.2. Договору.
Окрім цього, між ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» як покупцем та ТОВ «Сканія Україна» як продавцем було укладено договір купівлі-продажу № UA11-2022-0456 від 23.09.2022.
Відповідно до п. 1 вказаного договору, в порядку та на умовах визначених договором продавець зобов`язується передати (поставити) у власність покупця і обумовлений цим договором строк вантажний автомобіль-контейнеровоз SKANIA G 440 B10x4/6NZ, а покупець зобов`язувався прийняти вказаний товар і оплатити його. 
Пунктом 5.2. даного договору визначено, що поставка товару повинна відбутися до 30.05.2023.
В силу обставин, зумовлених воєнним станом в Україні контрагент позивача - ТОВ «Сканія Україна» не змогло вчасно поставити ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» вантажні контейнеровози марки SKANIA по причині зміни постачальника комплектуючих, який потрапив в зону окупації на непідконтрольну територію України, в зв`язку із чим ТОВ «Сканія Україна» вимушене було шукати альтернативного постачальника, при цьому було змінено номенклатуру товару на вантажний автомобіль ВАРЗ СК 4844 на шасі SCANIA P 440 та проведено додаткову сертифікацію транспортного засобу, що підтверджується листом ТОВ «Сканія України» № 19022026-01 від 19.02.2026. 
Фактична передача транспортних засобів за вказаними вище договорами, укладеними з ТОВ «Сканія Україна», відбулася 28.07.2023 та 29.08.2023.
У зв`язку з впливом форс-мажорних обставин на виконання умов договорів купівлі-продажу № UA11-2022-0151 від 16.05.2022 та № UA11-2022-0456 від 23.09.2022 пов`язаних із веденням воєнних дій на території України через військову агресію Російської Федерації проти України, виникла необхідність укладення додаткових угод до зовнішньо-економічних договорів (контрактів) № 20122021/1 від 03.02.2022 та № 20211216/2 від 03.02.2022. 
Щодо контракту № 20122021/1 від 03.02.2025 укладено: Додаткову угоду № 1 від 19.10.2023 про внесення змін до контракту № 20122021/1 від 03.02.2025 шляхом викладення його в новій редакції, якою встановлено термін надання послуги, а саме: початок - з моменту підписання угоди, завершення - 31.12.2024. Додаткову угоду б/н від 05.12.2024 про внесення змін до контракту № 20122021/1 від 03.02.2025, якою внесено зміни в п. 10.1. контракту й передбачено: «ця угода вважається укладеною з моменту її підписання двома Сторонами та проставляння печаток і діє до 30.06.2025 р. включно: щодо виконання гарантійних зобов`язань Підрядника, що надаються за цією Угодою - до завершення гарантійного періоду; щодо оплати наданих послуг - до повного здійснення оплати; щодо погашення авансового платежу до повного виконання зобов`язань Підрядника за цією Угодою».
Щодо контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 укладено: Додаткову угоду № 1 від 19.10.2023 про внесення змін до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 шляхом викладення його в новій редакції, якою встановлено термін надання послуги, а саме: початок - з моменту підписання угоди, завершення - 31.12.2024. Додаткову угоду б/н від 05.12.2024 про внесення змін до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022, якою внесено зміни в п. 10.1 контракту та передбачено: «ця угода вважається укладеною з моменту її підписання двома Сторонами та проставляння печаток і діє до 31.03.2025 р. включно: щодо виконання гарантійних зобов`язань Підрядника, що надаються за цією Угодою - до завершення гарантійного періоду; щодо оплати наданих послуг - до повного здійснення оплати; щодо погашення авансового платежу до повного виконання зобов`язань Підрядника за цією Угодою». Додаткову угоду б/н від 12.03.2025 про внесення змін до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 якою внесено зміни в п. 10.1 контракту та передбачено: «ця угода вважається укладеною з моменту її підписання двома Сторонами та проставляння печаток і діє до 30.06.2025 р. включно: щодо виконання гарантійних зобов`язань Підрядника, що надаються за цією Угодою - до завершення гарантійного періоду; щодо оплати наданих послуг - до повного здійснення оплати; щодо погашення авансового платежу до повного виконання зобов`язань Підрядника за цією Угодою.» 
Також підставою внесення змін до контрактів слугували обставини, які виникли на території Туреччини і на які ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» не могло жодним чином вплинути, а саме - потреба постачальника ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI в зміні конструктивних параметрів модернізованого транспортного засобу, дозамовлення необхідних матеріалів; необхідність додаткового вивчення окремих технічних питань та консультацій спеціалістів, а також проведення остаточного випробовування на відповідність встановленим нормам. 
Зазначені обставини підтверджуються листами ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI від 03.12.2024 до контрактів № 20211216/2 від 03.02.2022 та № 20122021/1 від 03.02.2022 та листом від 11.03.2025 до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022. 
Після отримання транспортних засобів марки VARZ та SCANIA від ТОВ «Сканія Україна» та усунення всіх виявлених технічних недоліків ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» 19.10.2023 уклало додаткові угоди до зовнішньо-економічних договорів (контрактів) № 20211216/2 від 03.02.2022 та № 20122021/1 від 03.02.2022 із ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI на умовах яких здійснено поставку вантажного автомобіля VARZ державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та вантажного автомобіля SCANIA державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на адресу ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI з метою виконання їх модернізації шляхом зміни конструктивних параметрів та встановлення спецобладнання у вигляді крана-маніпулятора ЕR-2040 Т4 в комплекті з оснащеною телескопічною стрілою та евакуатора ER-54.000 A6 & ER-425 T2 20 TON. 
Експорт транспортних засобів підтверджується проформою № 2 від 22.11.2023 до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 та експортною митною декларацією № 23UA204060012152U4 та проформою № 1 від 22.11.2023 до контракту № 20122021/1 від 03.02.2022 та експортною митною декларацією № 23UA204060012153U3.
25.11.2024 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» виконало оплату решти суми вартості крана моделі ER-2040 T4 в розмірі 138600,00 євро та вартості евакуатора ER-54.000 A6 & ER-425 T2 20 TON в розмірі 198112,00 євро, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті № 4 та № 3. 
Також умовами додаткових угод (додаткова угода № 1 від 19.10.2023 про внесення змін до контракту № 20122021/1 від 03.02.2022 та додаткова угода № 1 від 19.10.2023 про внесення змін до контракту № 20211216/1 від 03.02.2022), зокрема пунктом 8.4 сторонами погоджено, що з моменту доставки вантажівок на територію Туреччини, ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» фактично позбавлений права заявляти вимогу про розірвання договору та повернення коштів, оскільки послуги, які надає Підрядник, виконуються за спеціальним замовленням і не можуть бути припинені після етапу їх виготовлення. 
Фактично ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» отримало переобладнані транспортні засоби - евакуатор моделі ER-54.000 A6&ER-425 T2 20 TON, обладнаний на базі спеціалізованого вантажного контейнеровоза марки SCANIA та кран маніпулятора моделі ER- 2040 T4, обладнаний на базі спеціалізованого вантажного автомобіля марки VARZ на території Туреччини 24.04.2025 на умовах доставки «франко-завод» Kuyucak / Aydrn Туреччина (Інкотермс-2020) Erkin IS Makinalari Insaat San. Ith. Ihr. Tic. Paz, LTD. STI., Туреччина, DENIZLI ASFALTI UZERI KUYUCAK NAZILLI V.D., відповідно до Інкотермс-2020, що підтверджується комерційними інвойсами № WPF2025000000075 від 24.04.2025 та № WPF2025000000074 від 24.04.2025, а також пакувальними листами до комерційних інвойсів.
06.05.2025 транспортні засоби перетнули кордон України, отже товар є офіційно ввезеним в Україну і перебуває під митним контролем України, що підтверджується митними транзитними документами (Т1) № 25TR350300026759M0 та № 25TR350300026760M3, на яких проставлено штамп пункту пропуску «Порубне Сірет», міжнародними накладними на вантажівку (CMR), а також контрольними талонами ВМД № 25UA2040000913155U0 та № 25UA2040000913156U0. На контрольних талонах вказана дата прибуття транспортних засобів на митний пост Сарни (Рівненська обл., м. Сарни, вул. Варшавська, 8В) – 16.05.2025.
26.05.2025 відбулося митне оформлення транспортних засобів ввезених після переобладнання до України на підставі митних декларацій № 25UA20406000431349 та № 25UA204060004364U0.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 26.08.2022 №2265-п, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» (код ЄДРПОУ 42835344) з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних контрактів № 20122021/1 віл 03.02.2022, № 20211216/2 від 03.02.2022 за період з 03.02.2022 по 31.07.2025.
Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки від 09.09.2025 № 15270/Ж5/17-00-07 04-15/42835344 відповідачем встановлено порушення позивачем частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VII «Про валюту і валютні операції» (із змінами та доповненнями) та пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 (із змінами та доповненнями), а саме:
порушення законодавчо встановлених строків надходження товару при здійсненні зовнішньоекономічних імпортних контрактів: № 20122021/1 від 03.02.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI", Туреччина в сумі 66038,00 євро / 2117997,15грн; 
№ 20211216/2 від 03.02.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI", Туреччина в сумі 92400,00 євро / 2949916,20грн. 
Позивачем подані заперечення на акт перевірки. 
За наслідками розгляду заперечень, відповідач листом від 10.10.2025 повідомив позивача про залишення висновків акту перевірки без змін.
13.10.2025 відповідачем на підставі висновків акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № 1837417000704, яким ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» нараховано пеню за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 5067913,35грн.
Відповідно до розрахунку пені, наведеному у додатку № 17 до акту перевірки, пеня по обох контрактах нарахована за період з 15.05.2024 по 07.05.2025.
Вказане рішення оскаржене позивачем в адміністративному порядку. 
Рішенням ДПС України від 19.12.2025 № 36337/6/99-00-06-01-03-06 ППР № 1837417000704 від 13.10.2025 залишено без змін, а скаргу без задоволення.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що дія воєнного стану в Україні через військову агресію російської федерації проти України стала надзвичайною подією, яка реально вплинула на умови виконання контрактів, укладених із контрагентом Туреччини, оскільки затримка поставки автотранспортних засобів SCANIA, по причині зміни постачальника комплектуючих, який потрапив в зону окупації на непідконтрольну територію України, призвела до пошуку альтернативного постачальника, зміни номенклатури товару та проведення додаткової сертифікації транспортного засобу. 
Суд вважав такі обставини, надзвичайними і невідворотними і такими, що об`єктивно унеможливили належне виконання контрагентом Туреччини свого обов`язку щодо поставки товару у терміни, визначені контрактами. Податковий орган помилково вважав, що оскільки в сертифікатах Рівненської ТПП від 14.05.2024 зазначено «обставини тривають на 14 травня 2024 року», то з 15.05.2024 їхня дія припинилася. Судом першої інстанції встановлено, що у наведених сертифікатах не зазначено кінцевої дати закінчення дії таких обставин, а зазначено: «дата закінчення» - тривають на 14 травня 2024 року», тобто відображений лише стан форсмажорних обставин на момент їх видачі. Отже, оскільки дія воєнного стану в Україні продовжена, і поставка по контрактах з нерезидентом ще не виконана, то відсутні правові підстави вважати, що такі форсмажорні обставини закінчені 14.05.2024.
Суд першої інстанції також зазначив, що представником відповідача не заперечується, що під час встановлення порушення в ході здійснення перевірки, наведені вище сертифікати ним були взяті до уваги по 14.05.2024 і нарахування пені за прострочення розрахунків здійснено по контрактах за період з 15.05.2024 (наступного дня після видачі сертифікатів про форс-мажорні обставини) по 07.05.2025 (дату перетину кордону згідно контрольних талонів до ВМД). Отже відповідач погодився із наявністю форсмажорних обставин і причинно-наслідковим зв`язком між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати зобов`язання згідно контрактів № 20211216/2 та № 20122021/1 від 03.02.2022. Тому неврахування відповідачем сертифікатів Рівненської торгово-промислової палати № 5600-24-0979 та № 5600-24-0906 від 14.05.2024 за період з 15.05.2024 і по дату ввезення товарів в Україну, суд вважає протиправним і таким, що суперечить змісту цих сертифікатів у яких було вказано, що обставини непереборної сили тривають на дату видачі сертифікатів та вимогам чинного законодавства. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх підставними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно із пп.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
За змістом частини 1 статті 4 Закону України «Про валюту і валютні операції», валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до цього Закону заходів захисту.
Приписами частини 1 статті 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлено, що порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України. 
В силу частини 1 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за подання Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. 
Згідно із частиною 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати). 
Відповідно до пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. 
У відповідності до пункту 14-2 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року. 
За змістом пункту 1 Постанови Правління Національного банку України від 07.06.2022 року № 113 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 120 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року. 
Пунктом 6 Постанови Правління Національного банку України від 07.07.2022 року № 142 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18», встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року. 
За змістом частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). 
Пунктом 22 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 визначено, що граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення: 1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим НБУ на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі – незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій; 2) застосовуються з урахуванням установлених НБУ за поданням Кабінету Міністрів України, відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», винятків та (або) особливостей для окремих товарів, та (або) галузей економіки. 
Відповідно до положень частини 6 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою та третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Приписами статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Судом першої інстанції встановлено та стверджується актом перевірки, що контролюючим органом в ході проведення контрольних заходів у позивача встановлено порушення ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» граничного строку розрахунку, встановленого НБУ, за окремою операцією з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 03.02.2022 № 20122021/1 у сумі 66038,00 євро (дата здійснення платежу 08.02.2022; новий граничний термін розрахунку з урахуванням зазначеного сертифікату про форс-мажорні обставини 14.05.2024) на 358 днів (15.05.2024-07.05.2025), а також порушення ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» граничного строку розрахунку, встановленого НБУ, за окремою операцією з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 03.02.2022 № 20211216/2 у сумі 92400,00 євро (дата здійснення платежу 09.02.2022; новий граничний термін розрахунку з урахуванням зазначеного сертифікату про форс-мажорні обставини 14.05.2024) на 358 днів (15.05.2024 - 07.05.2025).
В свою чергу позивач стверджує про наявність форс-мажорних обставин (воєнний стан, окупація), які не лише вплинули на своєчасне виконання контрактів від 03.02.2022 № 20122021/1 та № 20211216/2, а й фактично їх зупинили, отже нарахування пені, за таких обставин не здійснюється.
Колегія суддів погоджується із зазначеною позицією позивача, зважаючи на таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та триває до нині.
Як наведено вище по тексту та стверджується матеріалами справи, 03.02.2022 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» як покупцем та ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI як продавцем було укладено контракт № 20211216/2.
За змістом п. 1.1 Контракту продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, поставити та передати у власність покупцеві продукцію (іменовану надалі «Товар»), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - кран ER-2040 T4 TELESCOPIC BOOM CRANE AND ITS DEMOUNTED ACCESSORIES. 
Згідно із п. 2.1 Контракту загальна вартість Товару, який підлягає поставці за контрактом, складає 231 000 євро. 
Пунктом 4.1. вказаного контракту визначено, що покупець здійснює попередню оплату товару в розмірі 92400 євро перед виробництвом, 138600 євро після закінчення виробництва після тест-драйву, перед доставкою. 
03.02.2022 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», як покупцем та ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI, як продавцем також було укладено контракт № 20122021/1.
Пунктом 1.1. цього Контракту передбачено, що продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, поставити та передати у власність покупцеві продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар - евакуатор ER-54.000 A6 & ER-425 T2 20 TON UNDERREACH SYSTEM AND ITS DEMOUNTED ACCESSORIES.
Згідно з п. 2.1. Контракту № 20122021/1 від 03.02.2022 загальна вартість Товару, який підлягає поставці складає 264150 євро. 
Пунктом 4.1. цього контракту передбачено, що покупець здійснює попередню оплату товару в розмірі 66038 євро перед виробництвом, а 198112 євро після закінчення виробництва, тест-драйву, перед доставкою. 
Отже обидва контракти укладені позивачем із контрагентом Туреччини 03.02.2022 (до введення в Україні воєнного стану).
За матеріалами даної справи, 08.02.2022 відповідно до умов контракту № 20122021/1 від 03.02.2022 та на підставі проформи-інвойсу № ERK2021000000970 від 03.02.2022, ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» здійснено попередню оплату в сумі 66038 євро, що підтверджується випискою АТ «МР БАНК» за 08.02.2022. 
09.02.2022 відповідно до умов контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 та на підставі проформи – інвойсу № ERK2021000000971 від 03.02.2022 ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» було здійснено попередню оплату в сумі 92400 євро, що підтверджується випискою АТ «МР БАНК» за 09.02.2022.
Суд нагадує, що згідно частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати). 
Відповідно до пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Надалі такі строки НБУ були змінені, зокрема відповідно до пункту 6 Постанови Правління Національного банку України від 07.07.2022 року № 142 «Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
З огляду на викладене, до банківських операцій зі сплати авансових платежів 08.02.2022 та 09.02.2022, здійснених ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» на виконання умов контрактів № 20122021/1; № 20211216/2 від 03.02.2022, граничний строк розрахунків становить 365 календарних днів, позаяк вони вчинені до 05.04.2022.
Надалі виникла необхідність укладення додаткових угод до зовнішньо-економічних договорів (контрактів) № 20122021/1 від 03.02.2022 та № 20211216/2 від 03.02.2022. 
Зокрема, по контракту № 20122021/1 від 03.02.2025 укладено: Додаткову угоду № 1 від 19.10.2023 про внесення змін до контракту № 20122021/1 від 03.02.2025 шляхом викладення його в новій редакції, якою встановлено термін надання послуги, а саме: початок - з моменту підписання угоди, завершення - 31.12.2024. Додаткову угоду б/н від 05.12.2024 про внесення змін до контракту № 20122021/1 від 03.02.2025, якою внесено зміни в п. 10.1. контракту й передбачено: «ця угода вважається укладеною з моменту її підписання двома Сторонами та проставляння печаток і діє до 30.06.2025 р. включно: щодо виконання гарантійних зобов`язань Підрядника, що надаються за цією Угодою - до завершення гарантійного періоду; щодо оплати наданих послуг - до повного здійснення оплати; щодо погашення авансового платежу до повного виконання зобов`язань Підрядника за цією Угодою».
По контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 укладено: Додаткову угоду № 1 від 19.10.2023 про внесення змін до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 шляхом викладення його в новій редакції, якою встановлено термін надання послуги, а саме: початок - з моменту підписання угоди, завершення - 31.12.2024. Додаткову угоду б/н від 05.12.2024 про внесення змін до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022, якою внесено зміни в п. 10.1 контракту та передбачено: «ця угода вважається укладеною з моменту її підписання двома Сторонами та проставляння печаток і діє до 31.03.2025 р. включно: щодо виконання гарантійних зобов`язань Підрядника, що надаються за цією Угодою - до завершення гарантійного періоду; щодо оплати наданих послуг - до повного здійснення оплати; щодо погашення авансового платежу до повного виконання зобов`язань Підрядника за цією Угодою». Додаткову угоду б/н від 12.03.2025 про внесення змін до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 якою внесено зміни в п. 10.1 контракту та передбачено: «ця угода вважається укладеною з моменту її підписання двома Сторонами та проставляння печаток і діє до 30.06.2025 р. включно: щодо виконання гарантійних зобов`язань Підрядника, що надаються за цією Угодою - до завершення гарантійного періоду; щодо оплати наданих послуг - до повного здійснення оплати; щодо погашення авансового платежу до повного виконання зобов`язань Підрядника за цією Угодою.» 
Також підставою внесення змін до контрактів слугували обставини, які виникли на території Туреччини і на які ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» не могло жодним чином вплинути, а саме - потреба постачальника ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI в зміні конструктивних параметрів модернізованого транспортного засобу, дозамовлення необхідних матеріалів; необхідність додаткового вивчення окремих технічних питань та консультацій спеціалістів, а також проведення остаточного випробовування на відповідність встановленим нормам. 
Зазначені обставини підтверджуються листами ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN. ITH. IHR. TIC. PAZ. LTD. STI від 03.12.2024 до контрактів № 20211216/2 від 03.02.2022 та № 20122021/1 від 03.02.2022 та листом від 11.03.2025 до контракту № 20211216/2 від 03.02.2022 (т. 1 а. с. 139-149).
Також судом першої інстанції встановлено, що метою придбання обладнання позивачем за вказаними вище контрактами було подальше його встановлення на спеціалізовані вантажні контейнеровози марки SKANIA, які придбавалися у ТОВ «Сканія Україна» на підставі договору купівлі-продажу № UA11-2022-0151 та договору № UA11-2022-0456 від 23.09.2022.
Проте, після початку повномасштабного вторгнення країни-агресора, укладення та виконання контракту з ТОВ «Сканія України» на придбання спеціалізованих транспортних засобів суттєво ускладнилося.
Наведене підтверджується листами ТОВ «Сканія України» від 03.04.2024, 19.02.2026 за змістом яких, останній зазначив, що: «… Переговори між ТОВ «Сканія Україна» та ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» щодо закупівлі вантажного автомобіля-контейнеровоза SCANIA P 440 B10х4*6NА з подальшим його переобладнанням розпочалися в середині червня 2021 року та тривали до моменту підписання договору 06.05.2022 року. Переговори між ТОВ «Сканія Україна» та ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» щодо закупівлі вантажного автомобіля-контейнеровоза SCANIA G 440 B10х4/6NZ з подальшим його переобладнанням у евакуатор на базі зазначеного шасі розпочалися в середині червня 2021 року та тривали до моменту підписання договору 23.09.2022 року. На перебіг та тривалість переговорного процесу істотно вплинули обставини непереборної сили, а саме повномасштабне вторгнення росії на територію України, що спричинило порушення логістичних ланцюгів, виробничих процесів, зміну умов господарської діяльності та загальну дестабілізацію ринку. Крім того, з середини травня 2022 року виробник SCANIA здійснив перехід на нову платформу рам автомобілів, що потребувало додаткових технічних узгоджень щодо можливості монтажу надбудови виробництва турецької компанії ERKEN на відповідне шасі, а також повторного погодження технічних параметрів майбутнього транспортного засобу. Незважаючи на зазначені обставини, 23.09.2022 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № UA11-2022-0456 з терміном постачання товару до 30.05.2023 року. Виконання зобов`язань у визначений строк стало неможливим з причин, що не залежали від волі сторін. Зокрема, виробник контейнерного підрамника з контейнерними замками – ТОВ «ЗАВОД АЛЕКО» (ЄДРПОУ 32745773, м. Волноваха, Донецька область), опинився на тимчасово окупованій території України, унаслідок чого підприємство втратило можливість здійснювати виробничу діяльність та виконувати договірні зобов`язання. У зв`язку з цим виникла об`єктивна необхідність пошуку альтернативного постачальника та повторного узгодження технічних рішень, що спричинило перенесення строків фактичної передачі техніки. Передача транспортного засобу відбулася 28.07.2023 року. Після передачі техніки були виявлені окремі технічні недоліки, які були усунуті в межах гарантійних зобов`язань до 30.11.2023 року. Після завершення гарантійних робіт техніка була передана замовнику у належному технічному стані» (т.1 а. с. 150-152).
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що перенесення строків фактичної передачі техніки позивачу від його контрагента ТОВ «Сканія України» вплинули на умови виконання контрактів, укладених із контрагентом Туреччини, позаяк останній згідно цих контрактів мав здійснити їх модернізацію шляхом зміни конструктивних параметрів та встановлення спецобладнання у вигляді крана-маніпулятора ЕR-2040 Т4 в комплекті з оснащеною телескопічною стрілою та евакуатора ER-54.000 A6 & ER-425 T2 20 TON, відповідно.
Отже дія форсмажорних обставин (воєнний стан в Україні) та як наслідок зміна умов договору купівлі продажу № UA11-2022-0151 від 06.05.2022 та договору № UA11-2022-0456 від 23.09.2022 зумовили зупинення виконання операцій за контрактами № 20122021/1 та № 2021116/2 від 03.02.2022.
Наведене підтверджується: сертифікатом Рівненської торгово-промислової палати № 5600-24-0906 від 14.05.2024, наданим ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», за змістом якого торгово-промислова палата засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): у зв`язку із дією воєнного стану в Україні через військову агресію Російської Федерації проти України відбулась затримка поставки автотранспортного засобу SCANIA, по причині зміни постачальника комплектуючих, який потрапив в зону окупації на непідконтрольну територію України, що призвело до не можливості виконання Сторонами зобов`язань у встановлені терміни за контрактом № 201222021/1 від 03.02.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI, Туреччина у строк до 08.02.2023;
сертифікатом Рівненської торгово-промислової палати № 5600-24-0979 від 14.05.2024, наданим ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ», за змістом якого, торгово-промислова палата засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): у зв`язку із дією воєнного стану в Україні через військову агресію Російської Федерації проти України відбулась затримка поставки автотранспортного засобу SCANIA, по причині зміни постачальника комплектуючих, який потрапив в зону окупації на непідконтрольну територію України, що призвело до пошуку альтернативного постачальника, зміни номенклатури товару та проведення додаткової сертифікації транспортного засобу та, відповідно дотримання Сторонами зобов`язань у встановлені терміни за контрактом № 20211216/2 від 03.02.2022, укладеного з фірмою - нерезидентом ERKIN IS MAKINALARI INSAAT SAN.ITN.IHR.TIC.PAZ.LTD.STI, Туреччина у строк до 08.02.2023 (т. 1 а. с. 205-208).
За наведених обставин цієї справи та у сукупності з іншими доказами, наявними у ній, суд першої інстанції правильно встановив, що дія воєнного стану в Україні через військову агресію російської федерації проти України стала надзвичайною подією, яка реально вплинула на умови виконання контрактів, укладених із контрагентом Туреччини, оскільки затримка поставки автотранспортних засобів SCANIA, по причині зміни постачальника комплектуючих, який потрапив в зону окупації на непідконтрольну територію України, призвела до пошуку альтернативного постачальника, зміни номенклатури товару та проведення додаткової сертифікації транспортного засобу. 
Колегія суддів вважає такі обставини, надзвичайними і невідворотними і такими, що об`єктивно унеможливили належне виконання контрагентом Туреччини свого обов`язку щодо поставки товару у терміни, визначені контрактами.
Стосовно доводів скаржинка про те, що у вказаних сертифікатах вказана кінцева дата закінчення дії форсмажорних обставин 14.05.2024, тому з 15.05.2024 такі сертифікати до уваги ним не набралися, є безпідставними та необґрунтованими.
Як наведено вище по тексту, дія воєнного стану продовжена та тривала як станом на 15.05.2024, так триває і наразі.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у наведених сертифікатах не зазначено кінцевої дати закінчення дії таких обставин, а зазначено: «дата закінчення» - тривають на 14 травня 2024 року», тобто відображений лише стан форсмажорних обставин на момент їх видачі.
Отже логічним є те, що оскільки дія воєнного стану в Україні продовжена, і поставка по контрактах з нерезидентом ще не виконана, то відсутні правові підстави вважати, що такі форсмажорні обставини закінчені 14.05.2024.
Наведене підтверджується листом роз`ясненням Рівненської Торгово-промислової палати від 02.02.2026 № 56.01/38 по сертифікатах № 5600-24-0906 та № 5600-24-0979 від 14.05.2024, виданих позивачу про форс-мажорні обставини в якому, зокрема, зазначено, що строк виконання зобов`язань стороною на яку впливають такі обставини, відсуваються на весь період дії воєнного стану, маючи на увазі і ліквідацію їх наслідків, якщо інше не передбачено Договором, тобто форс-мажорні обставини пов`язані із дією воєнного стану в Україні згідно сертифікатів № 5600-24-0906 та № 5600-24-0979 від 14.05.2024 мали безперервний вплив на виконання договірних зобов`язань за зовнішньо-економічними контрактами № 20122021/1 та № 20211216/2 від 03.02.2022, починаючи з 24 лютого 2022 року по 16 травня 2025 року включно, коли переобладнані транспортні засоби були доставлені на митний пост м. Сарни (т. 1 а. с. 153-154).
За наведених обставин, колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача про те, що дія сертифікатів закінчилася 14.05.2024.
Варто також зазначити, що відповідачем під час встановлення порушення в ході здійснення перевірки, наведені вище сертифікати були взяті до уваги по 14.05.2024 і нарахування пені за прострочення розрахунків здійснено по контрактах за період з 15.05.2024 (наступного дня після видачі сертифікатів про форс-мажорні обставини) по 07.05.2025 (дату перетину кордону згідно контрольних талонів до ВМД). 
Отже відповідач погодився із наявністю форсмажорних обставин і причинно-наслідковим зв`язком між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати зобов`язання згідно контрактів № 20211216/2 та № 20122021/1 від 03.02.2022. 
Тому неврахування відповідачем сертифікатів Рівненської торгово-промислової палати № 5600-24-0979 та № 5600-24-0906 від 14.05.2024 за період з 15.05.2024 і по дату ввезення товарів в Україну, суд першої інстанції правомірно вважав протиправним і таким, що суперечить змісту цих сертифікатів у яких було вказано, що обставини непереборної сили тривають на дату видачі сертифікатів та вимогам чинного законодавства.
Окрім того, колегією суддів враховано, що під час судового розгляду ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» звернулося до президента Торгово-промислової палати України з проханням видати додаткові сертифікати про форс-мажорні обставини за період з 15.05.2024 по 16.05.2025. 
12 червня 2026 року (тобто після винесення рішення Рівненським окружним адміністративним судом від 06.05.2026 у справі №460/4823/26) ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» отримало сертифікат Рівненської торгово-промислової палати № 5600-26-1346 про форс-мажорні обставини згідно з яким контракт № 20122021/1 укладений 03.02.2022 із початковим терміном виконання до 07.02.2023 було фактично виконано лише 16.05.2025 у зв`язку з дією воєнного стану в Україні через військову агресію, період дії обставин непереборної сили - з 15 травня 2024 року по 16 травня 2025 року. 
12 червня 2026 року ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» отримало сертифікат Рівненської торгово-промислової палати № 5600-26-1350 про форс-мажорні обставини згідно з яким контракт №20212161/2 укладений 03.02.2022 із початковим терміном виконання до 08.02.2023 було фактично виконано лише 16.05.2025 у зв`язку з дією воєнного стану в Україні через військову агресію, період дії обставин непереборної сили - з 15 травня 2024 року по 16 травня 2025 року. 
Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Оскільки ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» вживало усіх можливих заходів для отримання сертифікатів, однак через позицію Рівненської ТПП отримало їх лише після звернення до ТПП України (вже після ухвалення судом рішення у справі), то існують підстави для їх прийняття та врахування судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктами 111.1 - 111.2 статті 111 ПК України, за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.
Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи визначені ст. 112 Податкового кодексу України.
Приписами пунктів 112.1-112.5 статті 112 ПК України визначено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. Особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом. Особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.
Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу. 
Згідно з пунктом 112.8 статті 112 ПК України, обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, зокрема, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).
Наведені норми права дають підстави стверджувати, що обставини непереборної сили (форс-мажору), які мають вплив на контрагента платника податків або на самого платника податків і унеможливлюють виконання ними своїх договірних обов`язків або обов`язків передбачених законодавством, є підставою для зупинення перебігу строку розрахунків та звільнення від фінансової відповідальності за вчинення порушення законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З огляду на наведене, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 09.09.2025 № 15270/Ж5/17-00-07-04-15/42835344 не відповідають обставинам справи, тому є безпідставними.
Суд апеляційної висновує, що відповідачем протиправно не враховані сертифікати Рівненської торгово-промислової палати № 5600-24-0979 та № 5600-24-0906 від 14.05.2024 за період з 15.05.2024 і по дату ввезення товарів в Україну та безпідставно нараховано позивачу пеню за період з 15.05.2024 по 07.05.2025 в сумі 5067913,35грн.
Решта доводів та аргументів скаржника не впливають на правильність вирішення даного спору у цій справі.
З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єкта владних повноважень, наведеним у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в порядку статті 77 КАС України, тому суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Щодо незгоди апелянта про стягнення судом першої інстанції витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн, колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Разом з тим, за приписами частини третьої статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).
З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.
За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.
Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).
Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.
Проте, підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.
Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.
Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.
Застосовуючи зазначені висновки до правовідносин, що виникли у цій справі, суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, заява про вирішення питання щодо відшкодування витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи була заявлена у позові. 
Згідно із ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним за параметрами, зокрема, складності справи, витраченого адвокатом часу, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вказані висновки також наведені у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2019 року по справі 810/3806/18, по справі №1740/2428/18 від 24 березня 2020 року, по справі №320/3271/19 від 07 травня 2020 року.
Таким чином, в силу правового висновку постанови Верховного Суду від 10.06.2021 року по справі № 820/479/18 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним за параметрами, зокрема, складності справи, витраченого адвокатом часу, значення спору для сторони тощо.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.
За матеріалами даної справи позивачем надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги № 10/02 від 10.02.2025 (описка в році, правильно 2026); копію рахунку № 10/02 від 10.02.2026 на суму 34000грн; платіжну інструкцію № 23 від 10.02.2026 на суму 34000 грн з призначення платежу: правнича допомога згідно рах. № від 10.02.2026 без ПДВ.
За змістом п. 1.2 договору № 10/02 між ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» та Адвокатом Кітовським В.Л. укладеного 10.02.2026 адвокат зобов`язується надати клієнту комплекс правничої допомоги, щодо оскарження в суді податкового повідомлення-рішення від 13.10.2025.
Відповідно до п.3.1 Договору, винагорода адвоката за надання правничої допомоги за цим договором встановлюється у фіксованому розмірі і складає 34000 грн у суді першої інстанції.
10.02.2026 позивачу виставлений рахунок № 10/02 від 10.02.2026 за надання послуг з правничої допомоги на суму 34000 грн.
Платіжною інструкцією № 23 від 10.02.2026 на суму 34000 грн з призначенням платежу: правнича допомога згідно рах. № від 10.02.2026 без ПДВ стверджуються витрати, понесені позивачем.
Вирішуючи питання щодо співмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зважив на те, що даний спір хоч і є складним, проте причина виникнення спору та предмет спору об`єктивно не вимагали вжиття будь-яких додаткових зусиль для з`ясування обставин фактичної дійсності та вивчення змісту належних норм права.
Відтак, суд дійшов переконання про те, що обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт є неспівмірним з категорією складності справи.
Підсумовуючи викладені вище міркування, беручи до уваги правові висновки постанови Верховного Суду від 10.06.2021р. по справі № 820/479/18 та від 22.06.2022 по справі № 380/3142/20, враховуючи надані до матеріалів справи документи та заперечення відповідача щодо відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції правильно виснував, що у даному конкретному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат заявника на професійну правничу допомогу буде сума у розмірі 20000 грн. 
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційних скарг, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2026 року у справі № 460/4823/26 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя | | Т. М. Димарчук
судді | | Р. М. Москаль
| | П. І. Сало
Повне судове рішення складено 15.09.26