ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/577/25
Провадження № 1-кп/483/70/2026
ВИРОК
Іменем України
22 липня 2026 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого – ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025152100000035 від 07 квітня 2025 року та №12025153100000026 від 14 серпня 2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, з професійно-технічною освітою, не одружений, на момент інкримінованих злочинів, займав посаду водія 1 кулеметного взводу 1 штурмової спеціалізованої роти (шквал) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», судимий 21 січня 2021 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України з призначенням покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі; 18 листопада 2021 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 389, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України з призначенням покарання у виді 6 років 8 місяців 5 днів позбавлення волі, звільнений 01 серпня 2024 року умовно достроково на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області з невідбутим строком покарання - 3 роки 6 місяців 7 днів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, 26 березня 2025 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх протиправність, скористався відсутністю власника домоволодіння ОСОБА_10 та, реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 21 годині 00 хвилин, в умовах дії воєнного стану, введеного в Україні, діючи умисно, таємно, непомітно для оточуючих, без дозволу власника, через незачинену хвіртку проник на територію вказаного домоволодіння. Далі, приклавши зусилля, смикнув за дверну ручку господарського приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, а після того, як навісний замок відпав, таємно проник всередину, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: електролобзик марки BAVARIA вартістю 315 грн, кутову шліфувальну машинку (болгарку) марки BOSCH вартістю 1 562 грн 50 коп., автомобільний акумулятор марки FORSE ORIGINAL, 6СТ-77А2, в корпусі жовтого кольору, вартістю 1 627 грн 50 коп..
Після цього, ОСОБА_9 відчинив двері та проник до будинку, розташованого на території домоволодіння, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: акустичну систему марки LOGITECH вартістю 841 грн 67 коп та пневматичний пістолет GROSMAN С-ТТ, калібр 4,5 мм. з порожнім приєднаним магазином, вартістю 4 779 грн 17 коп.. 
Викраденим майном ОСОБА_9 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 9 125 грн 84 коп..
Крім того, 27 березня 2025 року ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скористався відсутністю власника домоволодіння ОСОБА_10 та приблизно о 09 годині 00 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, непомітно для оточуючих, без дозволу власника, через незачинену хвіртку проник на територію зазначеного домоволодіння.
Там ОСОБА_9 , приклавши фізичне зусилля, смикнув за ручку вхідних дверей житлового будинку, розташованого на території домоволодіння, відчинив їх та незаконно проник до приміщення будинку.
Перебуваючи у приміщенні будинку, на столі він побачив платіжну банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , оформлену на ім`я ОСОБА_11 , після чого у нього виник умисел на її таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 підійшов до столу, таємно взяв зазначену банківську картку, поклав її до кишені штанів, у які був одягнений, та незаконно заволодів нею.
Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадену банківську картку зберігав за місцем свого проживання, розпорядившись нею на власний розсуд.
Також, ОСОБА_9 13 серпня 2025 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на території належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, вирішив незаконно проникнути на територію сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебуває у користуванні потерпілої ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , діючи умисно, без дозволу власника та користувача домоволодіння, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом подолання огорожі проник на територію зазначеного домоволодіння, а саме на територію саду.
Перебуваючи на території домоволодіння, близько 23 год. 40 хв. 13 серпня 2025 року ОСОБА_9 був виявлений потерпілою ОСОБА_12 , як такий, що незаконно порушив її право на недоторканність іншого володіння особи.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 162 КК України, винним себе визнав повністю та показав, що з ОСОБА_10 він перебував у приятельських відносинах, вони часто спілкувалися. У березні 2025 року він, знаючи про хворобу ОСОБА_10 та перебування його у лікарні, прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , проникнув у будинок, а також у господарське приміщення, звідки без дозволу власника взяв речі, а саме: акумулятор, болгарку, електролобзик, акустичні колонки, пістолет та банківську картку ОСОБА_10 . Акумулятор він здав на металобрухт, за що отримав кошти в сумі 150 грн. Інше майно він добровільно видав працівникам поліції. Наприкінці серпня 2025 року повертався додому приблизно о 23 00 та з метою зірвати помідори на городі сусідки ОСОБА_12 для власного споживання переліз через паркан, яким слугує сітка – рабіца. Під час перебування на території домоволодіння потерпілої він був помічений господарями, у зв`язку із чим вони викликали поліцію. У вчиненому кається. Свою вину повністю визнав.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї вини у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням до іншого приміщення та житла, викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, а також у незаконному проникненні до іншого володіння особи, вина ОСОБА_9 повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами. 
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 показала, що є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а обвинувачений є її сусідом, проживає у будинку АДРЕСА_1 . Він неодноразово самовільно проникав на територію її домоволодіння, зривав плоди на її присадибній ділянці, псував зелені насадження та паркан. Це починалося з ранньої весни. Він залазив на територію домоволодіння, де росте клубника, помідори, огірки, виноград. Його неодноразово попереджали про заборону заходити на їхню територію, а він неодноразово ламав паркан та жодного разу не вибачався. Так, 13 серпня 2025 року близько 23 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_9 без її дозволу знову проник на територію її домоволодіння, яка є огородженою. Вона із чоловіком, перебуваючи всередині будинку, почули скрип сітки, якою огороджена ділянка, та вийшли на вулиці. Перебуваючи у дворі, вони побачили ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того потерпілій відомо, що ОСОБА_10 , який також проживає у їхньому селі, перед смертю довгий час хворів та перебував у лікарні. Їй відомо, що він із ОСОБА_9 товаришували та що ОСОБА_10 приходив до ОСОБА_9 , вимагав повернути його речі. 
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що в один з днів у серпні 2025 року приблизно о 21:00 або 22:00 він повернувся додому з роботи та вже ліг спати, коли прибігла дружина та сказала, що хтось ходить по їхньому двору. Коли вони вдвох вийшли надвір, то побачили, як ОСОБА_9 ходить на території їхнього домоволодіння по городу. ОСОБА_9 є їхнім сусідом і він неодноразово, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перелазив через паркан, проникаючи таким чином на територію їхнього домоволодіння. Цього разу він також був у стані сп`яніння. У зв`язку із виявленням сторонньої особи на території свого домоволодіння, вони виклали поліцію.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що вони є працівниками патрульної поліції та 13 серпня 2025 року перебували у добовому наряді. У нічний час доби надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про проникнення на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , сторонньої особи. По прибуттю на місце події біля території домоволодіння на наряд вже чекали заявниця із чоловіком та ОСОБА_9 . Останній факт перебування на території домоволодіння ОСОБА_12 підтвердив та пояснив, що проник для того, щоб зірвати помідори, оскільки не мав продуктів харчування. Територія домоволодіння огороджена парканом.
Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , показали, що вони є сусідками ОСОБА_9 та влітку 2025 року їх було запрошено в якості понятих у кримінальному провадженні. Так, в ході слідчої дії ОСОБА_9 добровільно видав речі, які взяв у ОСОБА_10 , а саме: музичний центр, банківську картку, електроприлади (2 одиниці), пістолет. ОСОБА_9 добровільно виніс вказані речі з будинку та поклав біля паркану домоволодіння, жодного тиску на нього працівники поліції не чинили. При цьому, слідча прочитала ОСОБА_9 вголос його права та пояснила, яка слідча дія буде відбуватися. 
З дослідженого відеозапису слідчого експерименту, що є додатком до протоколу від 22 квітня 2025 року, слідує, що у березні 2025 року ОСОБА_9 , знаючи що його сусід ОСОБА_10 перебуває у лікарні, у вечірній час доби, а саме о 21 год. проник на територію домоволодіння та пройшов до сараю, двері якого не були зачинені на замок. Проникнувши всередину приміщення, він взяв акумулятор, болгарку та електролобзик. Вказані інструменти він поклав до рюкзаку, який мав із собою, а акумулятор взяв у праву руку. Вказані речі він залишив у дворі домоволодіння, після чого проник всередину будинку, звідки взяв пневматичний пістолет та музичний центр. Приблизно 27 березня 2025 року зранку він так само проник всередину будинку та зі столу, який стояв біля вікна, взяв банківську картку жовтого кольору з прізвищем ОСОБА_18 . Вказаною карткою він не користувався, а лише переніс до свого домоволодіння та пізніше добровільно видав працівникам поліції (Т.1, а.с. 153-156).
Показання потерпілої та свідків щодо самих фактів, обставин, часу і місця вчинення кримінальних правопорушень, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими зібраними в порядку ст.ст. 84-86, 91-93 КПК України та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
-рапортом чергового ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, згідно з яким 07 квітня 2025 року о 10 год. 26 хв. до чергової частини ВП № 7 Миколаївського РУП із заявою звернувся ОСОБА_10 та повідомив, що у період часу з 25.03.2025 по 27.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проникла до його домоволодіння та таємно викрала належне йому майно, а саме: шліфувальну машинку, електричний лобзик, акустичну систему (музичні колонки із сабвуфером) та інший електроінструмент. Повний перелік викраденого майна встановлюється. Попередній розмір матеріальної шкоди, зі слів заявника, становить близько 10 000 грн (т. 1 а.с. 108);
-заявою ОСОБА_10 , відповідно до якої останній надав працівникам поліції дозвіл на проведення огляду місця події (т. 1 а.с. 110);
-протоколом огляду місця події з таблицями зображень від 08 квітня 2025 року, за змістом якого об`єктом огляду є територія домоволодіння за адресою:  АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 111-113);
-заявою ОСОБА_10 про залучення до провадження як потерпілого (т. 1 а.с. 117);
-заявою ОСОБА_19 від 08 квітня 2025 року, адресованою слідчій СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, за змістом якої заявник добровільно видав працівникам поліції акумулятор марки «FORSE ORIGINAL» моделі «6СТ-77А2» жовтого кольору, який 15.03.2025 року йому приніс ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 119);
-заявою ОСОБА_19 від 08 квітня 2025 року, за змістом якої заявник дозволив працівникам поліції провести огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 120);
-змістом протоколу огляду місця події з таблицями зображень від 08 квітня 2025 року, об`єктом огляду якого є територія за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 121-124);
-змістом заяви ОСОБА_9 від 08.04.2025 року, адресованої ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до якої заявник добровільно видав працівникам поліції електричний лобзик, кутову шліфувальну машинку (болгарку), акустичну систему (сабвуфер із колонками) та банківську картку, які ним викрадені за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 126);
-змістом протоколу огляду місця події від 08 квітня 2025 року з таблицями зображень, а саме відкритої ділянки біля домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 127-133);
-змістом висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1051/25 від 09.04.2025 року, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів з урахуванням фізичного зносу станом на 07.04.2025 року становить: акумулятора марки «Forse Original», моделі «6СТ-77А2», 12V, 760A, жовтого кольору – 1 953 грн; електричного лобзика марки «Bavaria» моделі «BJS400», серійний номер 3HYJJW7, чорного кольору, з дротом живлення, у робочому стані – 378 грн; електричної кутової шліфувальної машини (болгарки) марки «Bosch Professional» моделі «GWS 750», серійний номер 908059297, 08/2019 року випуску, темно-зеленого кольору, з дротом живлення, у робочому стані – 1 875,30 грн; акустичної системи (сабвуфер та дві колонки) марки «Logitech» моделі «LS21», M/N: S-00042, чорного кольору, з дротом живлення, у робочому стані – 1 010 грн. (т. 1 а.с. 144-150);
-змістом заяви ОСОБА_10 від 08 квітня 2025 року, відповідно до якої він отримав від працівників поліції болгарку, електролобзик, акумулятор та банківську картку (т. 1 а.с. 151);
-змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 22 квітня 2025 року у с. Чорноморка на території домоволодіння № 26 по вул. Очаківській за участю ОСОБА_9 у присутності понятих (т. 1 а.с. 153-157);
-рапортом чергового ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 1202515210000035, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, встановлено факт викрадення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 159);
-змістом витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025153100000026, відповідно до якого 13.08.2025 року о 23:45 год. до відділення поліції №7 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення на лінію «102» та заява від ОСОБА_12 про те, що 13.08.2025 року близько 23:30 год. ОСОБА_20 , який є військовослужбовцем, проник на територію належного їй домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 64);
-змістом протоколу огляду місця події від 14 серпня 2025 року з таблицями зображень, відповідно до якого об`єктом огляду є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 72-77);
- змістом заяви ОСОБА_12 про залучення до провадження як потерпілої (т. 2 а.с. 78);
-змістом протоколу перегляду відеозапису від 21 серпня 2025 року, відповідно до якого предметом огляду є Micro SD НС 16GB, на якому зафіксовано місце події - Миколаївська область, Миколаївський район, с. Чорноморка, вул. Очаківська, 23 (т. 2 а.с. 94-97).
24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє дотепер.
Статтею 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківських рахунків
Відповідно до Закону України «Про Інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) - засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо). Тобто, платіжна картка є різновидом офіційних документів.
Дослідивши та перевіривши всі докази, надані сторонами кримінального провадження, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного й обґрунтованого рішення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії:
за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням до житла та іншого приміщення;
за ч. 1 ст. 357 КК України - як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів;
за ч. 1 ст. 162 КК України - як незаконне проникнення до іншого володіння особи. 
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, суд виходить з положень статей 50, 65–67 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом державного примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, та має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, зобов`язують суд призначити покарання, яке є необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має відповідати принципам законності, справедливості, індивідуалізації та співмірності, враховувати тяжкість вчиненого, ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Оцінюючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд враховує їх класифікацію відповідно до ст. 12 КК України, характер посягання, форму вини, мотив і спосіб вчинення, кількість кримінальних правопорушень, характер заподіяної шкоди, а також те, що найбільш тяжким із них є злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, який законом віднесений до категорії тяжких злочинів.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, відсутність осіб на утриманні, відсутність перебування на обліку у лікарів-психіатра та нарколога, а також його ставлення до вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується негативно як такий, що зловживає спиртними напоями, на обліку в РТЦК не перебуває, соціальні пільги не отримує, за місцем служби характеризується негативно та з 24 грудня 2024 року виключений зі списків забезпечення, службу призупинено.
Суд також бере до уваги, що ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, інкриміновані кримінальні правопорушення вчинив у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення та недостатність попереднього кримінально-правового впливу.
Крім того, суд враховує повне визнання вини як обставину, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, та відсутність обставин, що його обтяжують.
Водночас суд враховує, що повторне вчинення кримінальних правопорушень характеризує особу обвинуваченого з негативного боку, свідчить про підвищений ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховується судом при визначенні виду і міри покарання.
Отже, призначення покарання в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 162 КК України є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та реалізації принципу невідворотності кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що нові кримінальні правопорушення ОСОБА_9 вчинив протягом невідбутої частини покарання, від відбування якого його було умовно-достроково звільнено.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71 та 72 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вирішуючи питання про остаточне покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що вчинення нових умисних кримінальних правопорушень у період умовно-дострокового звільнення свідчить про те, що попереднє покарання не досягло своєї мети, а застосований до обвинуваченого захід заохочення у вигляді умовно-дострокового звільнення не сприяв його виправленню.
Разом із тим суд вважає, що повне приєднання невідбутої частини покарання не є необхідним для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.
З огляду на принципи індивідуалізації та співмірності покарання, враховуючи сукупність наведених обставин, суд дійшов висновку, що остаточне покарання слід визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме засадам справедливості й пропорційності.
Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд виходить з такого. 
Постановами слідчого від 08 квітня 2025 року електролобзик марки «Bavaria» моделі BJS400, серійний номер 3HYJJW7, чорного кольору, з дротом живлення, зі слідами використання, у робочому стані; електричну кутову шліфувальну машину (болгарку) марки «Bosch» Professional GWS 750, серійний номер 008059297, темно-зеленого кольору, з дротом живлення, зі слідами використання, у робочому стані; акустичну систему (сабвуфер та дві колонки) марки «Logitech» L.S21, M/N: S-00042, чорного кольору, з дротом живлення, зі слідами використання, у робочому стані; пневматичний пістолет «Grosman» C-ТТ, калібру 4,5 мм, з приєднаним порожнім магазином, чорного кольору, зі слідами використання; пластикову банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , дійсну до 03/27, на ім`я ОСОБА_21 , жовтого кольору; акумулятор марки «Forse Original» жовтого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12025152100000035 та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 (т. 1, а. с. 125, 138–139, 151).
Під час судового розгляду встановлено, що зазначене майно належить потерпілому, є предметом кримінального правопорушення, було вилучене у встановленому законом порядку та після проведення необхідних слідчих (розшукових) і процесуальних дій повернуто законному володільцю на відповідальне зберігання. Необхідність у подальшому його зберіганні органом досудового розслідування чи судом відсутня.
Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий законному володільцю, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Крім того, пунктом 1 частини шостої статті 100 КПК України передбачено, що речові докази можуть бути передані власнику (законному володільцю) на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження. 
Оскільки зазначені речові докази вже передані потерпілому на відповідальне зберігання, підстав для зміни визначеного порядку їх зберігання або прийняття іншого рішення щодо них суд не вбачає, а тому вказані речові докази слід вважати повернутими за належністю. 
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи слід покласти на обвинуваченого. 
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід в межах даного кримінального провадження обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373-375 КПК України, суд, 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_9  визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два роки);
за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два роки);
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити  ОСОБА_9  покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. 
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Очаківським міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2021 року та остаточно призначити  ОСОБА_9  покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років. 

Строк відбування покарання  ОСОБА_9  відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні - електролобзик марки «Bavaria» моделі BJS400, серійний номер 3HYJJW7, чорного кольору, з дротом живлення, зі слідами використання, у робочому стані; електричну кутову шліфувальну машину (болгарку) марки «Bosch» Professional GWS 750, серійний номер 008059297, темно-зеленого кольору, з дротом живлення, зі слідами використання, у робочому стані; акустичну систему (сабвуфер та дві колонки) марки «Logitech» L.S21, M/N: S-00042, чорного кольору, з дротом живлення, зі слідами використання, у робочому стані; пневматичний пістолет «Grosman» C-ТТ, калібру 4,5 мм, з приєднаним порожнім магазином, чорного кольору, зі слідами використання; пластикову банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , дійсну до 03/27, на ім`я ОСОБА_21 , жовтого кольору; акумулятор марки «Forse Original» жовтого кольору, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_22 – вважати повернутими за належністю. 

Стягнути з  ОСОБА_9  в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи – 480 (чотириста вісімдесят) грн 00 коп. (висновок №1051/25 від 09 квітня 2025 року).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча: