Справа № 674/48/25
Провадження № 2/674/41/26

РІШЕННЯ
іменем України 
27 серпня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Сосни О.М., за участю секретаря судового засідання Бедряковської Д.О., прокурора Ткаченко Н.В., представника відповідача Богуш Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах – Хмельницької обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 , Дунаєвецької міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання недійсним рішення, скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, визнання незаконної та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки історико-культурного призначення,
В С Т А Н О В И В :
Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах – Хмельницької обласної військової адміністрації звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 , Дунаєвецької міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення, скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку, визнання незаконної та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки історико-культурного призначення. Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмета позову мотивовані тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.09.2018 №22-65574-СГ «Про передачу земель із державної у комунальну власність» передано у комунальну власність Дунаєвецькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Дунаєвецької міської ради з державної власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 8701, 4404 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:2000, площею 37, 4355 га, які розташовані за межами населених пунктів. Рішенням 70 сесії Дунаєвецької міської ради від 14.05.2020 №11-70/2020 затверджено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки площею 37,4355 з кадастровим номером 6821887600:02:012:2000 за межами населеного пункту с. Кривчик на 13 земельних ділянок, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га. Рішенням 2 сесії Дунаєвецької міської ради від 10.12.2020 №35-2/2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано безоплатно ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га за межами населеного пункту с. Кривчик та 29.01.2021 державним реєстратором зареєстровано право приватної власності на вказану ділянку за ОСОБА_1 
09.11.2022 державним реєстратором зареєстровано право оренди фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 (номер запису про інше речове право: 48404751) на підставі договору оренди землі б/н від 09.11.2022 строком на 10 років.
Сертифікованим інженером-землевпорядником співставлені координати поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га та земельної ділянки (території пам`ятки археології місцевого значення Двошарове городище) та встановлено, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га знаходиться територія пам`ятки археології. Вказаний об`єкт культурної спадщини взято на державний облік як пам`ятку археології ще у 1987 році на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 01.04.1987 №73.
Городище двошарове знаходиться біля с. Кривчик на місці трипільського поселення, на площі городища зустрічається кераміка Трипільського та Скіфського часу. У 2014 році на вказану пам`ятку археології виготовлено «Проект території, зон охорони та режимів їх використання пам`ятки археології « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з технічною документацією із землеустрою відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини». Землі, на яких розташовані пам`ятки археології належать до категорії земель історико-культурного призначення та перебувають виключно у державній власності, не можуть передаватись із державної у іншу форму власності. 
Відтак, ОСОБА_1 не могла набути право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, на якій знаходиться пам`ятник археології – Городище двошарове с. Кривчик. Отже рішення Дунаєвецької міської ради від 10.12.2020 №35-2/2020 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га підлягає визнанню недійним. Без скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки, землі історико-культурного призначення будуть рахуватися як землі сільськогосподарського призначення, можуть зазнавати руйнування та пошкодження внаслідок використання цієї землі не за цільовим призначенням. Таким чином, державна реєстрація такого права оренди підлягає скасуванню з огляду на те, що вказана земельна ділянка включає особливо цінні землі історико-культурного призначення, на яких розташовано пам`ятку археології, які заборонено використовувати не за цільовим призначенням, в тому числі для ведення особистого. Крім того, ОСОБА_1 не мала повноважень на передачу в оренду земельної ділянки, яка може перебувати виключно в державній власності. Також, наявність відомостей щодо земельної ділянки у кадастрі як земель сільськогосподарського призначення в подальшому унеможливить відновлення порушеного права держави як її власника, оскільки реєстрація цієї ділянки із зазначеною категорією відносить її до земель приватної власності, що не відповідає дійсності. Крім того, з огляду на обізнаність відповідачів щодо незаконності виділення земельної ділянки та саме їх недобросовісність, а тому належним та ефективним способом захисту порушеного права є витребування земельної ділянки історико-культурного призначення з незаконного володіння та за таких обставин у спірних правовідносинах підлягає до застосування ст. 387 ЦК України.
Таким чином, позивач просить суд: визнати недійсним рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIIІ скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (номер відомостей про речові права 40362877) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 2140127068218; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2140127068218, номер запису про інше речове право - 48404751); витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації (ЄДРПОУ 22985083) земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, що знаходиться на території Дунаєвецької міської територіальної громади Кам`янець Подільського району Хмельницької області.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області (далі – суд) від 23.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 28.08.2025 провадження у справі зупинене до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 922/264/24.
Ухвалою суду від 10.04.2026 провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 04.06.2026 постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження. 
Ухвалою суду від 25.06.2026 прийнято заяву про зміну предмета позову.
Ухвалою суду від 23.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Ткаченко Н.В. позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позовні вимоги з наведених вище підстав. 
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи. Також надіслала до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без її участі та не стягувати судові витрати зважаючи на те, що вона є особою з інвалідністю та має скрутне матеріальне становище. 
Представник відповідача Дунаєвецької міської ради Богуш Р.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Також представник відповідача направив відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Дунаєвецька міська рада, при набутті у комунальну власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею 37,4355 га (кадастровий номер 6821887600:02:012:2000) за межами населеного пункту с. Кривчик, покладалася на дані Державного земельного кадастру, які були зазначені в документах при передачі землі. За відсутності у Державному земельному кадастрі відомостей про належність даної ділянки до земель історико культурного призначення, Дунаєвецька міська рада не знала і не мала знати про те, що спірна земельна ділянка не може мати іншого, ніж держава володільця відповідно до закону. Крім того, вчинення дій з оформлення права приватної власності на землю не може свідчити про обґрунтований сумнів добросовісності поведінки відповідачів. Звертає увагу, що на момент передачі спірної земельної ділянки із державної в комунальну власність та на час передачі відповідачу, будь-яка інформація щодо належності земельних ділянок з кадастровим номером 6821887600:02:012:2000 площею 37,4355 га та з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 площею 0,5 га до земель історико-культурного призначення до міської ради не надходила та посадові особи міської ради нею не володіли.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що землі, на яких розташовані пам`ятки археології, належать до категорії земель історико-культурного призначення, перебувають виключно у державній власності, є обмежено оборотоздатними об`єктами цивільних прав, а відтак не можуть передаватись із державної у іншу форму власності, що в свою чергу унеможливлює виникнення у них нового володільця. Таким чином відповідачка не могла набути право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, на якій знаходиться пам`ятка археології – Двошарове городище. При цьому, відсутність рішення уповноваженого органу щодо встановлення цільового призначення земельної ділянки та віднесення її до категорії земель історико-культурного призначення та інформація про цільове призначення, яка міститься у Державному земельному кадастрі (землі сільськогосподарського призначення) та рішенні 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIIІ скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» жодним чином не змінюють правовий режим ділянки, який обумовлений наявністю на ній об`єкта археології. Також спірна земельна ділянка має певні ландшафтні особливості, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення щодо ймовірної історичної цінності такого об`єкта без використання спеціальних знань.
Від представника відповідача Дунаєвецької міської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що Дунаєвецька міська рада отримала в комунальну власність землі запасу сільськогосподарського призначення (землі, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) та в межах категорії земель сільськогосподарського призначення при передачі їх у власність визначила їм вид цільового призначення – для ведення особистого селянського господарства. Рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Враховуючи викладене, позов, предметом якого є визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, тобто ненормативного акту індивідуальної дії, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію внаслідок виконання. Враховуючи вищенаведене, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права Хмельницької обласної військової адміністрації.
Представник відповідача Дунаєвецької міської ради надіслала до суду відзив на заяву про зміну предмета позову, в якому зазначає, що Дунаєвецька міська рада, при набутті у комунальну власність земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення, площею 37,4355 га (кадастровий номер 6821887600:02:012:2000) за межами населеного пункту с. Кривчик, покладалася на дані Державного земельного кадастру, які були зазначені в документах при передачі землі. За відсутності у Державному земельному кадастрі відомостей про належність даної ділянки до земельісторико культурного призначення, Дунаєвецька міська рада не знала і не мала знати про те, що спірна земельна ділянка не може мати іншого, ніж держава володільця відповідно до закону.
Крім того вважає, що вчинення дій з оформлення права приватної власності на землю не може свідчити про обґрунтований сумнів добросовісності поведінки відповідачів. На момент передачі спірної земельної ділянки із державної в комунальну власність та на час передачі її у власність ОСОБА_1 , будь-яка інформація щодо належності земельних ділянок з кадастровим номером 6821887600:02:012:2000 площею 37,4355 га та з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 площею 0,5 га до земель історико-культурного призначення до міської ради не надходила та посадові особи міської ради нею не володіли. Щодо витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки зазначає, що державна реєстрація набуття/припинення речового права на земельну ділянку проводиться виключно на сформовану земельну ділянку, відомості щодо якої внесені до Державного земельного кадастру. За таких умов неможливо скасувати як наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, так і рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку, лише в певній
частині площі, яка накладається на земельну ділянку, на якій безпосередньо розташована пам`ятка археології, за відсутністю її поділу у встановленому порядку.
Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також надіслав додаткові пояснення, в яких зазначає, що набуваючи в користування на умовах оренди земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 шляхом укладення із власником земельної ділянки ОСОБА_1 договір оренди землі, ФОП ОСОБА_2 діяв добросовісно, адже не міг знати про наявні порушення порядку набуття права власності на орендовану земельну ділянку її власником на дату укладення договору оренди землі. Тобто, ФОП ОСОБА_2 є добросовісним набувачем земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007. Позовна вимога щодо визнання незаконним та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ФОП ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,5 га, з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав щодо вказаної земельної ділянки, є похідною від позовних вимог щодо визнання недійним рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 10 грудня 2020 року № 35-2/2020 "Про передачу у власність земельних ділянок громадянам" в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,5 га, з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 0,5 га, з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007. ФОП ОСОБА_2 не заперечує щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, однак в добровільному (позасудовому) порядку не має можливості цього зробити у зв`язку із наявністю арешту, накладеного в межах даного ухвалою суду. Оскільки, ФОП ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій спрямованих на набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, тому покладається на розсуд суду щодо можливості задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, при вирішенні судом питання щодо розподілу судових витрат, відповідач просить не стягувати з нього судовий збір, як добросовісного набувача права користування спірною земельною ділянкою.
Представник позивача також надіслав до суду додаткові пояснення, в яких зазначає, що стосовно земель історико-культурного призначення установлено пріоритет права власності Українського народу, тобто державної власності над будь-якою іншою формою власності, а тому законно набути право власності на земельні ділянки відповідних характеристик, розміру і територіального розташування із земель державної власності не могла жодна юридична чи фізична особа, у тому числі й ОСОБА_1 . Відповідачі у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих характерних для земель історико-культурного призначення ознак спірної земельної ділянки знали або, проявивши розумну обачність, повинні були знати про те, що ця ділянка не може мати іншого, ніж держава, володільця відповідно до закону. Вчинення дій з оформлення права приватної власності на землю, передача її в оренду та використання не за цільовим призначенням усупереч зазначеним обставинам ставить під обґрунтований сумнів добросовісність поведінки відповідачів. Повернення у власність держави земельної ділянки історико-культурного призначення має легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом землі. Скасування лише права власності ОСОБА_1 на вказану спірну земельну ділянку, без скасування права оренди ФОП ОСОБА_2 , фактично призведе до того, що повернення земельної ділянки у володіння власника - держави в особі Хмельницької ОВА у повній мірі не відбудеться, оскільки існує зареєстроване обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Надіслав до суду письмові пояснення, в яких просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та проводити розгляд справи без участі представника. 
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, при вирішенні спору виходить із наступного.
Встановлено, що 15.03.2018 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру видано наказ № 45 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності», за яким у 2018 році має бути проведено інвентаризацію земель на території об`єднаних територіальних громад згідно Додатку 1, де серед інших, значиться земельна ділянка під № НОМЕР_3 на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецької ОТГ, площею 37, 4355 га Управлінню державної експертизи у разі формування земельних ділянок за рахунок особливо цінних земель забезпечити проведення державної експертизи технічної документації.
20.04.2018 рішенням Дунаєвецької міської ради № 32-35/2018 ухвалено ініціювати перед Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області передачу проінвентаризованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність на території Дунаєвецької міської ради.
30.08.2018 наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-5598-СГ затверджено технічну документацію щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в кількості 580 земельних ділянок на території Дунаєвецького району Хмельницької області з урахуванням Перспективного плану формування території Дунаєвецької міської об`єднаної територіальної громади.
26.09.2018 згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-6556-СГ «Про передачу земельних ділянок з державної у комунальну власність», та у відповідності до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» від 15.03.2018 №45, передано з державної у комунальну власність Дунаєвецькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Дунаєвецької міської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 8701, 4404 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:2000, площею 37, 4355 га.
Рішенням сесії Дунаєвецької міської ради від 14.05.2020 № 11-70/2020 затверджено технічну документацію щодо поділу земельної ділянки з кадастровим №6821887600:02:012:2000 на 13 земельних ділянок, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га.
Рішенням 2 сесії Дунаєвецької міської ради № 35-2/2020 від 10.12.2020 ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га за межами населеного пункту с. Кривчик.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394557078 від 12.09.2024 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2140127068218). 
Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, відкрита 27.04.2020 (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, код цільового призначення - землі запасу). 02.10.2020 до Поземельної книги внесені зміни щодо коду цільового призначення земельної ділянки, визначено, що цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства. 03.02.2021 до Поземельної книги внесені відомості щодо власника земельної ділянки – ОСОБА_1 .
09.11.2022 між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір оренди землі б/н згідно з яким предметом договору є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Кривчик, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 площею 0,5000 га, у тому числі рілля. 
Договір укладено на десять років з урахуванням ротації сільськогосподарських культур. 
09.11.2022 державним реєстратором зареєстровано право оренди фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 (номер запису про інше речове право: 48404751) на підставі договору оренди землі б/н від 09.11.2022 строком на 10 років.
24.09.2024 заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до ТОВ «Джафар» із листом № 52-7403вих-24 52-624-24, у якому зазначив, що з метою вирішення питань наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру, просив надати інформацію про підтверджуючі документи (збірний кадастровий план, план-схема, тощо) щодо накладення (розташування) земельних ділянок в межах пам`ятки археології городище Двошарове.
В межах земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, знаходиться частина території пам`ятки археології місцевого значення Двошарове городище, загальна площа якої 20,7045 га. Вказані обставини підтверджуються збірним кадастровим планом, виготовленим сертифікованим інженером-землевпорядником ТОВ «Джафар».
Листом від 03.04.2018 № 04-638 Управління культури, національностей, релігій та туризму Хмельницької ОДА інформувало відповідача про взяті на облік об`єкти культурної спадщини, виготовлені проєкти меж території, зон охорони та режимів використання щодо пам`яток археології, повідомляло про знаходження такої документації у відділі охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області.
У 2014 році на пам`ятку археології «Городище двошарове» у с. Кривчик за замовленням відділу охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області було виготовлено проєкт меж території, зон охорони та режимів використанням з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення маж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без виділення в окреме землеволодіння на території Рахнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області із визначенням координат поворотних точок меж пам`ятки археології та охоронної зони. 
Як вбачається із паспорту пам`ятника історії та культури СРСР «Городище» с. Кривчик від 06.04.1987, вказаний пам`ятник археології розташований на місці Трипільського поселення, також має важливе значення для вивчення матеріальної історії Скіфського часу. Згідно розпорядження виконкому Хмельницької обласної ради народних депутатів № 73 від 1 квітня 1987 року встановлено границі охоронної зони в радіусі 20 метрів навколо пам`ятника.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Як вбачається з п. д ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються нарізні категорії, зокрема і землі історико-культурного призначення (ч. 3 ст. 116 ЗК України).
Згідно зі ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать земельні ділянки, призначені для збереження та обслуговування пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб.
Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, об`єктів культурної всесвітньої спадщини, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, які надані та використовуються для потреб охорони культурної спадщини, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель (ч.ч.1,2 ст.54 ЗК України).
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 54-1 ЗК України обмеження у використанні земель у межах території пам`ятки культурної спадщини, історико-культурного заповідника, історико-культурної заповідної території, охоронюваної археологічної території, музею просто неба, меморіального музею-садиби, зон охорони, історичного ареалу населеного місця, буферної зони, території об`єкта культурної всесвітньої спадщини поширюються на усі розташовані в межах цих територій та об`єктів землі незалежно від їх цільового призначення. Межі території, на яку поширюються такі обмеження, визначаються відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" і зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації, науково-проектній документації у сфері охорони культурної спадщини. Відомості про зазначені обмеження у використанні земель вносяться до Державного земельного кадастру 
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини за видами об`єкти культурної спадщини поділяються на: археологічні - рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21 пам`ятки археології зазвичай знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, в зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» не може перебувати в приватній чи комунальній власності.
Згідно зі ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідно до частин другої, третьої цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 21 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 

Щодо вимоги про визнаннянедійсним рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIIІ скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га.
На підставі наказу від 26.09.2018 № 22-65574-СГ Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області передало з державної у комунальну власність Дунаєвецькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Дунаєвецької міської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення, площею 8701, 4404 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:2000. Дунаєвецька міська рада набула її у комунальну власність, здійснила її поділ, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007). 
У подальшому, 10.12.2020 рішенням 2 сесії Дунаєвецької міської ради № 35-2/2020 затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га за межами населеного пункту с. Кривчик.
На підставі зазначеного рішення, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394557078 від 12.09.2024 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2140127068218). 
Водночас, у межах земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га знаходиться частина території пам`ятки археології місцевого значення Двошарове городище, загальна площа якої 20,7045 га, що підтверджується збірним кадастровим планом, виготовленим сертифікованим інженером-землевпорядником ТОВ «Джафар».
Отже, земельна ділянка із кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, яка знаходиться частина території пам`ятки археології місцевого значення Двошарове городище, не могла бути передана відповідачці у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, тому рішення Дунаєвецької міської ради № 35-2/2020 від 10.12.2020 було прийнято всупереч вказаних вище норм законодавства.
Разом з тим, дане рішення вже реалізовано і вичерпало свою дію. Задоволення вимоги про визнання зазначеного рішення недійсним не призвело б до відновлення права держави на земельну ділянку, а тому така вимога не тягне правових наслідків.
Суд, незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою.
Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 28.09.2022 у справі № 748/1230/21, у постанові від 25.01.2023 у справі № 676/3119/20
Обрання неефективного способу захисту порушеного права є самостійною підставою для відмови у позові (постанова Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц.
З огляду на викладене, вимога про визнаннянедійсним рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIIІ скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га є неефективним способом захисту порушеного права, оскільки не забезпечить реальне поновлення права держави, за захистом якого позивач звернувся до суду, а тому в задоволення даної вимоги слід відмовити.

Щодо вимоги про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч. 9, 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
У відповідності до ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.
Частиною 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначені підстави для скасування державної реєстрації, якими є, зокрема, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Згідно з п.п. 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі – Порядок № 1051) запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.
Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.
З огляду на вищенаведене, оскільки дана земельна ділянка із земель історико-культурного призначення була зареєстрована із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства всупереч наведеним нормам законодавства, тому вимога про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнати незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за ОСОБА_1 із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Отже законом передбачено три випадки в яких державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до зазначеного вище Закону, а саме скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
З урахуванням наведеного вимога визнати незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (номер відомостей про речові права 40362877) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 2140127068218 підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 зазначається наступне.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. 
Судом встановлено, що право оренди ФОП ОСОБА_2 виникло на підставі Договору оренди землі б/н від 09.11.2022, укладеного з ОСОБА_1 .
У цивільному праві діє правовий принцип nemo plus juris ad alium transferre potest quam ipse habet (ніхто не може передати іншому більше прав, ніж має сам). Таким чином, право оренди ФОП ОСОБА_2 , набуте на підставі договору з особою, яка не мала права розпоряджатися спірною земельною ділянкою, не могло виникнути на законних підставах. Зазначене право оренди фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є похідним від права власності ОСОБА_1 , яке остання не набула на законних підставах.
Посилання відповідача ФОП ОСОБА_2 на його добросовісність як орендаря саме по собі не спростовує встановлених судом обставин щодо відсутності у ОСОБА_1 права приватної власності на спірну земельну ділянку та, відповідно, права розпоряджатися нею шляхом передачі в оренду. Водночас добросовісність орендаря підлягає врахуванню судом при оцінці пропорційності втручання у його майнові права. Метою такого втручання є забезпечення дотримання встановленого законом правового режиму земельної ділянки історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, та захист права державної власності на такі землі.
Судове рішення повинно бути ефективним засобом захисту, тобто призводити до реального відновлення порушеного права та повного усунення перешкод у його здійсненні. Скасування державної реєстрації основного права власності ОСОБА_1 без скасування державної реєстрації похідного права оренди ФОП ОСОБА_2 не забезпечить повноцінного відновлення прав держави на земельну ділянку.
За таких обставин державна реєстрація права оренди підлягає скасуванню, тому вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про витребування у ОСОБА_1 на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації обласної військової адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, суд зазначає таке.
У заяві про зміну предмета позову позивач посилається на ч 2 ст. 391 ЦК України та зазначає про правову підставу позову за ст.ст. 387, 388 ЦК України.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, та не мають зворотної дії у часі, а за ч. 3 цієї статті, якщо цивільні відносини виникли раніше, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
В той же час Законом України від 12 березня 2025 року № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», який набрав чинності 09.04.2025, статтю 391 ЦК України доповнено частиною другою, якою врегульовано особливості захисту прав у випадках, коли органом державної влади або органом місцевого самоврядування вчинялися дії, спрямовані на відчуження майна, внаслідок яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності.
Як установлено судом, спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям Дунаєвецькою міською радою рішення від 10.12.2020 № 35-2/2020, державною реєстрацією 29.01.2021 права приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та державною реєстрацією 09.11.2022 права оренди ФОП ОСОБА_2 , тобто до набрання чинності Законом України № 4292-IX.
Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону визначено випадки, в яких його положення мають зворотну дію в часі, зокрема щодо умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна - у справах, у яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, та у частині порядку обчислення і перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо нерухомого майна.Частину другу статті 391 ЦК України до положень, яким надано зворотну дію в часі, законодавцем не віднесено.
Отже, частина друга статті 391 ЦК України не має зворотної дії у часі та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, що виникли до набрання чинності Законом України № 4292-IX.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Як встановлено судом, спірна земельна ділянка є земельною ділянкою історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології. За таких обставин право приватної власності на зазначену земельну ділянку не могло виникнути у ОСОБА_1 у силу закону.
При цьому державна реєстрація 29.01.2021 права приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку сама по собі не свідчить про перехід володіння земельною ділянкою від держави до відповідача.
Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24, відповідно до якого фізичне зайняття земельної ділянки та її використання особою, яка з огляду на вимоги законодавства не могла набувати прав власності чи користування ними, не позбавляє права володіння дійсного власника таких земель, але створює останньому перешкоди у здійсненні ним охоронюваного законом права користування своїм майном. Тому зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.
Крім того, у вказаній вище постанові зазначено, що Велика Палата послідовно дотримується позиції, що у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов.
З огляду на встановлену законом неможливість виникнення права приватної власності на спірну земельну ділянку державна реєстрація такого права за ОСОБА_1 не призвела до переходу до неї права володіння земельною ділянкою та, відповідно, до вибуття земельної ділянки з володіння держави.
Таким чином, держава не була позбавлена володіння спірною земельною ділянкою у розумінні статті 387 ЦК України, а тому відсутня необхідна передумова для її витребування з чужого незаконного володіння.
Водночас Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові дійшла такого висновку: ефективним способом захисту прав держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.
Отже, за встановлених у цій справі обставин немає правових підстав для витребування спірної земельної ділянки у відповідачки ОСОБА_1 на підставі статті 387 ЦК України.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимога про витребування у ОСОБА_1 на користь держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації – обласної військової адміністрації земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 задоволенню не підлягає.

Доводи Дунаєвецької міської ради про відсутність у ДЗК відомостей про належність спірної ділянки до земель історико-культурного призначення та про обмеження у її використанні суд як підстави для відмови в позові суд вважає необгрунтованими. 
Так, правовий режим землі визначається законом і фактом розташування на ній пам`ятки, а не наявністю чи відсутністю записів у реєстрах; відсутність таких відомостей не свідчить про відсутність пам`ятки в натурі та не позбавляє землю режиму історико-культурного призначення. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21.
При цьому відомості Державного земельного кадастру не можуть розглядатися як єдина та безумовна підстава для визначення правового режиму земельної ділянки, оскільки такий режим встановлюється законодавством з урахуванням цільового призначення земель, наявності на них об`єктів культурної спадщини та передбачених законом обмежень щодо їх використання. Відсутність, невнесення або несвоєчасне внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру не може змінювати встановлений законом правовий режим земельної ділянки, створювати для органів місцевого самоврядування чи інших осіб право розпоряджатися нею всупереч установленим законом обмеженням, а також не може бути підставою для набуття права приватної власності на земельну ділянку, щодо якої таке набуття прямо заборонене законом.

Щодо відповідності втручання у майнові права гарантіям статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) і пропорційним визначеним цілям.
Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Таким чином, питання набуття у власність землі в Україні врегульоване нормами Земельного кодексу України; процедура набуття у власність землі іноземцями, а також обмеження, які з цим пов`язані, також чітко визначені даним законодавчим актом, тобто втручання є законним. 
Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Суспільний інтерес проявляється в тому, що земля є власністю Українського народу, землі сільськогосподарського призначення не можуть бути у власності іноземців, що покликане інтересами національної безпеки.
Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.
З огляду на вищезазначене, у втручанні держави у право мирного володіння власником спірною земельною ділянкою на землях історико-культурного призначення є легітимна мета контролю за використанням цієї ділянки за цільовим призначенням із урахуванням особливостей земельної ділянки згідно із загальними інтересами.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та відповідно слід усунути перешкоди власнику державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою історико-культурного призначення, площею 0,5 га, що знаходиться на території Дунаєвецької міської територіальної громади в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, шляхом: 
- скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га.
- визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (номер відомостей про речові права 40362877) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 2140127068218.
- визнання незаконною та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2140127068218, номер запису про інше речове право - 48404751).
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.01.2025 задоволено заяву керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури про забезпечення позову. Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2140127068218), площею 0,5 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дунаєвецької територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Заборонено ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2140127068218), площею 0,5 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Дунаєвецької територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з іншими земельними ділянками.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1, 2, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.
Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлено п`ять позовних вимог, а саме: про визнання недійсним рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам»; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки; визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку; визнання незаконною та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки; витребування земельної ділянки історико-культурного призначення.
У задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 10.12.2020 № 35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» судом відмовлено.
Також судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки історико-культурного призначення.
Водночас судом задоволено позовні вимоги про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, а також визнання незаконною та скасування державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 .
Однак саме на підставі рішення 2 сесії Дунаєвецької міської ради VIII скликання від 10.12.2020 №35-2/2020 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам» ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, що в подальшому призвело до необхідності звернення позивача із даним позовом до суду для захисту порушеного права держави.
При цьому, судом задоволено позовні вимоги, спрямовані на усунення наслідків державної реєстрації земельної ділянки та права приватної власності на неї, а тому судовий збір у відповідній частині підлягає стягненню із Дунаєвецької міської ради.

Згідно з платіжною інструкцією № 4354 від 23.12.2024 Хмельницькою обласною прокуратурою за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 9 084,00 грн, тобто по 3 028,00 грн за кожну з трьох позовних вимог, за якими судом ухвалено рішення про задоволення позову.
Крім того, згідно з платіжною інструкцією № 3612 від 23.12.2025 сплачено судовий збір у розмірі 6 056,00 грн, тобто по 3 028,00 грн за кожну з двох позовних вимог, заявлених у заяві про зміну предмета позову.
Ухвалою суду від 25.06.2026 повернуто позивачу надмірно сплачений судовий збір у розмірі 731,20 грн.
Таким чином, з урахуванням повернення зазначеної суми фактично понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за дві позовні вимоги, заявлені у заяві про зміну предмета позову, становлять 5 324,80 грн, тобто по 2 662,40 грн за кожну позовну вимогу.
Також відповідно до платіжної інструкції № 4355 від 23.12.2024 Хмельницькою обласною прокуратурою сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 514,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача Дунаєвецької міської ради на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволений частково (дві позовні вимоги), судовий збір слід стягнути з відповідача Дунаєвецької міської ради на користь Хмельницької обласної прокуратури в розмірі 6 056 грн, а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 514 грн, що в загальному розмірі складає 7 570 грн.
Водночас вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки безпосередньо пов`язана з діями ОСОБА_1 , яка, не маючи законних підстав для розпорядження спірною земельною ділянкою, передала її в оренду ФОП ОСОБА_2 . Зазначена позовна вимога судом задоволена.
Як установлено судом, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю, а тому звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати, пов`язані з розглядом справи, на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а решта компенсується за рахунок державного бюджету України.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати щодо позовних вимог до ОСОБА_1 , підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га.
Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (номер відомостей про речові права 40362877) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 2140127068218.
Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6821887600:02:012:0007, площею 0,5 га, за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2140127068218, номер запису про інше речове право - 48404751).
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути з Дунаєвецької міської ради на користь Хмельницької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911102, р/р UA188201720343120002000002814, МФО 820172, Банк: ДКСУ, м. Київ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.
Компенсувати Хмельницькій обласній прокуратурі судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури (місцезнаходження - Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський вул. Драгоманова, 11, код ЄДРПОУ 0291110223) 
в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах - Хмельницької обласної військової адміністрації (Хмельницької обласної державної адміністрації) (місцезнаходження - м. Хмельницький, майдан Незалежності, 2, код ЄДРПОУ 22985083);
Відповідачі:
ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Дунаєвецька міська рада (місцезнаходження - Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, м. Дунаївці, вул. Шевченка, 50, код ЄДРПОУ 04060714);
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (місцезнаходження - АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 );
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент інформаційної діяльності, культури, національностей та релігій Хмельницької обласної державної адміністрації (місцезнаходження - Хмельницька область, м. Хмельницький, майдан Незалежності, Будинок Рад, код ЄДРПОУ 33902378).

Повне судове рішення складено 04 вересня 2026 року.

Суддя О.М.Сосна