Номер провадження: 33/813/1335/26
Номер справи місцевого суду: 491/579/26 
Головуючий у першій інстанції Желясков О.О. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 04 червня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675433, 25.05.2026 о 19-й годині 00 хвилин в м. Ананьїв по вул. Академіка Філатова (стара назва Пушкіна), водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, почервоніння обличчя, різкий запах з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675461, 25.05.2026 о 19-й годині 00 хвилин в м. Ананьїв по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого скоїв з`їзд з проїзної частини, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.6. ПДР, п. 12.1. ПДР, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 04.06.2026 ОСОБА_1  визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. 
Не погодившись з вищевказаною постановою суду, 09.06.2026 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 04.06.2026 та закрити провадження у справі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не було належним чином сповіщено ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675461 вбачається, що в результаті ДТП авто ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 отримало механічні пошкодження, натомість вказаний автомобіль жодних механічних пошкоджень не отримував, колесо, внаслідок самовільного з`їзду автомобіля, залишилось поверх ями. До матеріалів долучено відеозаписи, на яких відсутній факт керування ТЗ ОСОБА_1 , та відсутній факт зупинки ТЗ поліцейськими, крім того, з нього не можна дослідити будь-які пошкодження ТЗ, а тому долучений відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом у вказаній справі. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така вимога співробітників поліції була незаконною, через відсутність факту вчинення ОСОБА_1 будь-якого правопорушення. Дії працівників поліції слід розцінювати як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Наявні у матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.
В судовому засіданні, призначеному на 14.07.2026, ОСОБА_1 та його захисник Юраш І.О. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили задовольнити її в повному обсязі.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.
Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Отже, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675433 від 25.05.2026, згідно якого 25.05.2026 о 19-й годині 00 хвилин в м. Ананьїв по вул. Академіка Філатова (стара назва Пушкіна), водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, почервоніння обличчя, різкий запах з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів (а.с. 4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, останній, 25.05.2026 близько сьомої години вечора, вживав спиртні напої, та вирішив поїхати додому на своєму транспортному засобі ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 . Проїжджаючи по вул. Центральній в м. Ананьїв на перехресті з вул. Ак. Філатова, ОСОБА_1 не впорався з керуванням і здійснив з`їзд свого автомобіля з дороги в кювет, в результаті чого транспортний засіб ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Після ДТП на місце пригоди приїхали працівники поліції та склали адміністративні матеріали (а.с. 7);
- рапортом інспектора з РПП СПД1 ВП1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області майора поліції Максима Колонтая, згідно якого при складані ДТП на території м. Ананьїва, Подільського району Одеської області, було виявлено водія транспортного засобу ВАЗ 21011 днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння, гр.-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с Ананьів Другий, вул.. Центральна 51, Подільського району, який на місці події та в медичному закладі Ананьївської БМЛ відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп?яніння, що підтверджено відеозаписом на нагрудну бодікамеру. На ОСОБА_1 , було складено адміністративні протоколи серії ЕПР1 №675461 за ст. 124 КУПАП та ЕПР1 №675433 за ст. 130ч. 1 КУпАП (а.с. 8);
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.05.2026 (а.с.12);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675461 від 25.05.2026, згідно якого 25.05.2026 о 19-й годині 00 хвилин в м. Ананьїв по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого скоїв з`їзд з проїзної частини, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.6. ПДР, п. 12.1. ПДР (а.с.19);
- аналогічними письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.22);
- схемою місця ДТП від 25.05.2026 (а.с. 26);
- аналогічним рапортом інспектора з РПП СПД1 ВП1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області майора поліції Максима Колонтая (а.с. 29);
- аналогічним актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 25.05.2026 (а.с.30);
- відеозаписами на DVD-R диску, згідно яких працівники поліції після прибуття на місце ДТП по вул. Центральна в с. Ананьїв виявили автомобіль ВАЗ 21011, державний номерний знак  НОМЕР_1 , який з`їхав з проїзної частини дороги. Під час встановлення особи, поліцейський вказав на наявність у  ОСОБА_1  ознак алкогольного сп`яніння та виказав вимогу про проходження останнім огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці пригоди, так і в закладі охорони здоров`я  ОСОБА_1  відмовився. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували  ОСОБА_1  пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Після відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння, працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду та складено протоколи про адміністративні правопорушення.
Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що  ОСОБА_1  керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого автомобіль скоїв з`їзд з проїзної частини та отримав механічні пошкодження. Крім того, на законну вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, чим порушив п.12.1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання сторони захисту на те, що апелянта не було належним чином сповіщено про дату, час та місце розгляду справи, апеляційний суд відхиляє, оскільки, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №675433 та №675461, ОСОБА_1 під особистий підпис, сповіщено, що розгляд справи відбудеться в приміщенні Ананьївського районного суду Одеської області 04.06.2026 о 10 годині 00 хвилин. 
Твердження сторони захисту про недопустимість відеозапису є необґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, даний відеозапис є належним доказом у справах про адміністративні правопорушення, який отримано в межах виконання працівниками поліції службових повноважень та безпосередньо відображає обставини події та зафіксовану відмову водія від проходження огляду.
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаним відеозаписами, мали місце та відносяться саме до цієї справи.
Недоліки відеозапису, на які звертає увагу сторона захисту в своїй апеляційній скарзі, не свідчить про недопустимість вказаного запису як доказу.
В свою чергу, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що відеозаписом не зафіксовано рух та/або зупинку транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , оскільки таке спростовується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 7, 22).
Апеляційний суд ставиться критично до посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 жодних письмових пояснень не надавав та не підписував, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте, ОСОБА_1 та його захисник не скористались процесуальною можливістю та не звертались зі скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також, ОСОБА_1 та його захисником не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Тобто, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції, незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що безпосередньо звертає увагу захисник у поданій апеляційній скарзі, як ОСОБА_1 так і його захисником апеляційному суду не надано.
Допитаний у судовому засіданні свідок – ОСОБА_2 пояснив суду, що 25.05.2026 останній підійшов до транспортного засобу ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 та запитав чи потрібна допомога. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, автомобіль стояв на місці. 
Апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка  ОСОБА_2  щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки таке твердження з наявними в матеріалах доказами не узгоджується, та встановлюються лише з наданих у апеляційному суді пояснень вказаної особи. 
Відтак, наведена в апеляційній скарзі версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час події від 25.05.2026, не підтверджується як показаннями самого ОСОБА_1 , так і показаннями допитаного в судовому засіданні апеляційного суду свідка  ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вчинення ДТП, передбаченого ст.124 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Доводи апеляційної скарги про відсутність пошкоджень внаслідок ДТП спростовуються схемою ДТП, і, крім того, транспортний засіб належить третій особі, яка має право на відшкодування. 
Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколів та ухваленням постанови судом.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 04 червня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя 
Одеського апеляційного суду      Є.С. Сєвєрова