Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

Справа №439/1481/26
Провадження № 2/439/955/26

15 вересня 2026 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді: Петейчука Б.М.
за участі секретаря судового засідання: Ковальчук Н.І.

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив таке рішення.
Позивач звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 , в яких просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором про споживчий кредит № 201594 від 22 вересня 2025 року у загальному розмірі 29 056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) гривень 30 копійок, а також судові витрати у справі.

Стислий виклад позиції позивача.
Позивач зазначає, що 22 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою веб-сайту кредитодавця з урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію» було укладено кредитний договір № 201594 на суму 15 000,00 грн. Відповідно до договору позичальник погодився з усіма його істотними умовами, зокрема й умовами про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставив електронний підпис (одноразовий ідентифікатор f8e18813).
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором позикодавець виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування коштів на вказану нею платіжну картку № НОМЕР_1 . Проте відповідач, яка зобов`язалася повернути кредитні кошти, не надала своєчасно позикодавцю грошових коштів для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 29 056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) гривень 30 копійок.
10 жовтня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10102025, а згідно з Реєстром прав вимог № 6 від 04 березня 2026 року та Актом приймання-передачі від 04 березня 2026 року право вимоги за Кредитним договором № 201594 від 22.09.2025 року перейшло до ТОВ «Юніт Капітал».
Отже позивач є належним стягувачем за даним кредитним договором.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що взяті на себе зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконувала, унаслідок чого утворилася заборгованість. Відтак, позивач із метою належного та повного виконання зобов`язання просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Вимог щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій не ставиться.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі
23 червня 2026 року – відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. 
Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Позивач у судове засідання участь свого представника не забезпечив. Від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї не надходило клопотань про відкладення розгляду справи та не подавався відзив.
Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 Цивільного процесуального кодексу України.
За правилами норми частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 
Доказами у справі встановлено, що 22 вересня 2025 року між ОСОБА_1 , як позичальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс», як позикодавцем, було укладено кредитний договір № 201594 в електронній формі з урахуванням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору позичальник погодилася з усіма його істотними умовами, зокрема й умовами про порядок повернення, строк повернення та оплату за користування грошовими коштами, про що власноруч поставила електронний підпис (одноразовий ідентифікатор f8e18813). Сума кредиту становить 15 000,00 грн.
Право грошової вимоги за Кредитним договором № 201594 від 22 вересня 2025 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», що підтверджується Договором факторингу № 10102025 від 10 жовтня 2025 року; Реєстром прав вимог № 6 від 04 березня 2026 року та Актом прийому-передачі Реєстру прав вимог № 6 від 04 березня 2026 року.
Окрім цього, позивачем надано суду на дослідження розрахунок заборгованості за кредитним договором № 201594 від 22 вересня 2025 року, відповідно до якого загальна заборгованість відповідача ОСОБА_1 складає 29 056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) гривень 30 копійок.

Мотиви суду.
За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Виходячи зі змісту статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). 
Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Як вбачається із доказів у справі, 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 201594 з ТОВ «ФК «Кредіплюс», відповідно до якого погодилася з усіма його умовами. Позикодавцем було надано позичальнику кредитні кошти, однак відповідач належним чином своє зобов`язання не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість, право вимоги за якою перейшло до ТОВ «Юніт Капітал» на підставі Договору факторингу № 10102025 від 10 жовтня 2025 року та Реєстру прав вимог № 6 від 04 березня 2026 року.
Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором складає 29 056,30 грн, є обґрунтованою, оскільки вказана сума підтверджена належними й перевіреними судом доказами та визнана обґрунтованою.
Тому, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» щодо стягнення заборгованості підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 29 056 гривень 30 копійок.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору
Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу
Судом встановлено, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої (правової) допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «ТИМОШЕНКО ТА ПАРТНЕРИ»; додаткову угоду № 1 від 20 січня 2026 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року; Акт прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги.
Відповідно до положень статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з частинами 1, 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Порядок розподілу та визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу врегульовано статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Згідно з частиною 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Відповідно до умов Договору про надання правничої (правової) допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року та Додаткової угоди № 1 до нього, вартість послуг адвоката за підготовку позовної заяви, формування пакету документів, розрахунок заборгованості, подання позову до суду та представництво інтересів позивача у Бродівському районному суді Львівської області визначена у фіксованій сумі та становить 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Згідно з Актом прийому-передачі наданих послуг адвокатом повністю виконано зобов`язання щодо надання правничої допомоги, а саме: здійснено аналіз матеріалів справи, підготовку та подання позовної заяви з додатками, розрахунок заборгованості, підготовку процесуальних клопотань.
За положеннями частини 5 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України). 
Відповідачем заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, як і клопотання про їх зменшення, до суду не подано.
Оцінюючи розмір заявлених витрат на правничу допомогу, суд враховує складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, а також принцип співмірності та розумності судових витрат. Суд вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн є обґрунтованим, доведеним та співмірним із предметом спору.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі статей 16, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 612, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором про споживчий кредит № 201594 від 22 вересня 2025 року у розмірі 29 056 (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість) гривень 30 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, офіс 333, код ЄДРПОУ: 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя         Б.М. Петейчук