Справа № 357/20413/25
Провадження № 2/364/269/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ткаченка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Бондаренко Л.С.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", ел. пошта finprommarket@gmail.com, тел. 0443345462, адреса 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33 ЄДРПОУ 43311346,
представник позивача Гедзь Ольга Віталіївна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 адреса 08200, Київська область, м. Ірпінь, вулиця Стельмаха Михайла, будинок 9А, офіс 204 РНОКПП НОМЕР_2 , 
до ОСОБА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 
про стягнення боргу за договоромпозики, -
В С Т А Н О В И В :
Від представника ТОВ «Фінпром Маркет» до суду надійшов вищевказаний позов, в якому він просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором кредиту № 75746495 в розмірі 30445,22 грн, а також стягнути судові витрати.
В обґрунтування позову вказано, що 22.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №75746495, відповідно до якого відповідачу надано кошти в розмірі 10000 грн. строком на 30 днів.
Позичальник зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
19.11.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75746495 від 22.05.2021 р. (Договір факторингу №1911 від 19.11.2021 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 19.11.2021 р. - додається ). 
03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75746495 від 22.05.2021 р. (Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р. - додається ).
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 30538,22 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20538,22 грн. - сума заборгованості за відсотками (витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р. - додається).
13.04.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у відкритому судовому засіданні 19.05.2026.
19.05.2026 року судове засідання відкладено на 27.07.2026 року.
28.03.2026 року до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому він зазначив, що позивачем не надано разом з позовом доказів перерахування ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" грошових коштів на користь ОСОБА_1 .
Також зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.03.2026 зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів), на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитним договором. Оскільки, долучені до позову копії платіжної інструкції № 3e64b6a7-c04e-48c3-9e36 39455661138d від 22.05.2021 року, довідки № КД-000002436/ТНПП від 18.11.2024 р., видано ТОВ «ФК Фінекспрес» не є належними доказами отримання Відповідачем від Позивача грошових коштів, оскільки вони не відповідають встановленим чинним законодавством вимогам до платіжних документів. Відповідач вказує, що позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по Договору позики № 75746495 від 22.05.2021 р. Враховуючи, викладене позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за кредитним Договором позики № 75746495 від 22.05.2021 р. від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» до ТОВ «Фінансової компанії управління активами» та від ТОВ «Фінансової компанії управління активами» до ТОВ «Фінпром Маркет». Отже, позивачем не було доведено за допомогою належних та допустимих доказів перехід до нього права вимоги за Договором позики № 75746495 від 22.05.2021 р.
Саме тому, з викладених вище обставин, просить у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі № 357/20413/25 відмовити у повному обсязі у зв`язку з недоведеністю наявності права вимоги за кредитними договорами та не обґрунтованістю позовних вимог.
01.04.2026 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що твердження представника Відповідача, стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача - не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи, які підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача: 
- Електронна платіжна інструкція № 3e64b6a7-c04e-48c3-9e36-39455661138d від 22.05.2021 року видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» (фінансова компанія, яка діє на підставі ліцензії, яка видана Національним банком України на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку - платіжний інструмент/платіжна система) [документ виданий платіжною системою]; 
- Довідка № КД-000002436/ТНПП від 18.11.2024 р. видана платіжною системою/ТОВ «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією /квитанцією № 3e64b6a7-c04e-48c3-9e36 39455661138d від 22.05.2021 року [документ виданий платіжною системою];
- Лист №20/11/24-6 від 20.11.2024 р. виданий Позикодавцем/ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту Відповідача/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № 3e64b6a7-c04e-48c3-9e36-39455661138d від 22.05.2021 року [документ виданий Позикодавцем]. Між тим, посилання представника Відповідача у відзиві на позовну заяву зводяться до того, що зазначені вище документи не є належними та допустимим доказами, оскільки не відповідають положенням ст. 9 З.У. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», «Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року №75» та розрахунок суми заборгованості, а отже не підтверджують факт передачі коштів, то з цього слід зазначити наступне. 
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових рахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Оскільки, всі кошти за даними договорами надавались на особистий картковий рахунок вказаний Відповідачем, то всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. (п.5 розділу VII зазначеної вище Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014р. вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань).
Таким чином, в матеріалах цивільної справи містяться докази перерахування коштів Відповідачу, а посилання представника Відповідача стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок Відповідача є безпідставні, оскільки саме боржник/Відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав/має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів. Саме по собі посилання представника Відповідача у відзиві на те, що Позивач не надано докази перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача, на думку позивача - не заслуговують на увагу. 
ОСОБА_1 , будучи стороною вказаного правочину, мав можливість надати суду відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження того, що відповідні кошти не зараховувались на його карткові рахунки, указані у договорах, у період часу, про який стверджує позивач, або того, що карткові рахунки йому не належать, оскільки лише Відповідач має доступ до свого рахунку. У разі заперечень проти позову, обов`язок доведення їх відповідними доказами покладено саме на Відповідача відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Окрім викладеного вище, з матеріалів цивільної справи вбачається, що Відповідач в рахунок погашення заборгованості за договором позики здійснено часткове погашення заборгованості в розмірі 2 041,78 грн. (20.06.2021 - 74,40 грн., 20.06.2021 - 815,60 грн., 30.06.2021 - 267,00 грн., 03.07.2021 - 267,00 грн., 06.07.2021 - 267,00 грн., 09.07.2021 - 89,00 грн., 12.07.2021 - 261,78 грн.), що у свою чергу додатково підтверджує отримання відповідачем коштів за договором позики та його укладання.
Посилання відповідача/представника відповідача, в частині ненадання позивачем достатніх доказів, що підтверджують перехід до останнього права грошової вимоги за договором позики, зокрема з підстав ненадання доказів оплати за договором факторингу, що ґрунтуються на висновку викладеному у правовій позиції Верховного суду, висловленому у постанові від 02.11.2021 року у справі №905/306/17 (згідно п.37 зазначеної постанови, вбачається, що висновок суду у даній справі гуртуються на висновках викладених у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012) - є передчасними, оскільки зміст цих правовідносин (права й обов`язки сторін спору) та спільні риси між спірними правовідносинами є відмінними та не тотожними із даною справою, що підтверджується наступним: згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Позикодавця/клієнта до Позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Первісного кредитора/Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору (Додатки №4 та №5 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. та №030423-ФК від 03.04.2023 р. - міститься в матеріалах справи). 
Отже, сторонами зазначених вище договорів факторингу погоджено, що підтвердженням переходу права грошової вимоги до Боржників стосовно портфеля проблемної заборгованості є підписані сторонами додатки №4 та №5 до Договору факторингу. (Додатки №4 та №5 до Договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. та №030423-ФК від 03.04.2023 р. - міститься в матеріалах справи). 
Відповідно до Реєстрів прав вимог за договорами факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. та №030423-ФК від 03.04.2023 р. ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги за договорами позики в тому числі до ОСОБА_1 . (витяг з реєстрів прав вимог - міститься в матеріалах справи). 
Таким чином, момент переходу права грошової вимоги за Договорами факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. та №030423-ФК від 03.04.2023 р. є підписання додатків №4 та №5 до договору, а не здійснення Фактором оплати за договором факторингу, факт якої у спірних правовідносинах не впливає як на перехід права грошової вимоги, так і на права та обов`язки відповідачки. 
Отже, обставини, якими визначається момент переходу права вимоги за договором факторингу у справі № 905/306/17 та у даній справі, є різними, а тому висновок місцевого суду про відмову у задоволенні вимог позову у даній справі виключно з підстави відсутності первинних документів на підтвердження перерахування коштів за договором факторингу на думку скаржника є надміру формальним. 
Між тим, в матеріалах справи міститься Акт про взаємні розрахунки за договором факторингу № 1911 від 19.11.2021 року та №030423-ФК від 03.04.2023 р., наданий позивачем, як доказ відсутності заборгованості за відповідними договорами факторингу, тобто в матеріалах справи наявний документ, підписаний директором/уповноваженою особою попереднього кредитора про відсутність заборгованості Фактора перед Клієнтом за відповідними договорами факторингу. Окрім наведеного вище, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2 1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Підтвердження оплати за договорами факторингу № 1911 від 19.11.2021 року та №030423-ФК від 03.04.2023 р. для місцевого суду у даній справі немає вирішального значення, адже у даній цивільній справі, сторони за договором факторингу визначили, що моментом переходу права грошової вимоги є підписані сторонами додатки №4 та №5 до Договору факторингу №1911від 19.11.2021 року та №030423-ФК від 03.04.2023 р., докази укладання зазначених додатків надані місцевому суду.
Представник позивача, звертає увагу, що Верховним Судом у постановах від 29 вересня 2021 року у справі № 2-879/11, (провадження № 61-10005св21), від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21) зробив висновок, що перевіряти перерахунок коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги/факторингу необхідно у випадку якщо зазначеним договором визначений момент набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором.
Твердження представника Відповідача, стосовного того, що Відповідач брав на себе зобов`язання сплатити основне зобов`язання та відсотки в розмірі 0,89% за користування ним, спростовується матеріалами справи, оскільки у пункті 2 Договору позики зазначено, що сума позики у 10 000,00 грн., надається строком на 30 днів під процентну ставку (базова) в день 1.99 % (фіксована).
Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості, згідно якого протягом 30 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,89%. За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70%.
Згідно пункту 13 Договору позики, договір укладений в результаті зваженого рішення сторін на взаємовигідних умовах на принципах статей 6, 627 ЦК України з урахуванням вимог розумності та справедливості. 
За ідеальних умов в порядку дії програми лояльності нарахування відсотків протягом строку позики 30 днів мало здійснюватися за зниженою процентною ставкою 0,89% (Доказів про оплату всієї суми заборгованості в строк визначений договором позики - Відповідач/Представник Відповідача - не надав). 
Згідно п. 5.2. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. (Діючі правила на момент підписання Відповідачем договору позики - містяться в матеріалах справи).
Відповідно до підпункту 9.7. Правил, якщо під час дії особливих умов виконання Договору позики, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності, Позичальник порушить взяті на себе зобов`язання за Договором позики, такі особливі умови виконання Договору позики втрачають силу, а нараховані згідно умов Договору позики Проценти підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою, розмір якої зазначається в Договорі позики, та оплаті Позичальником в повному обсязі на загальних умовах за весь період дії Договору позики і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності.
Через неналежне виконання умов Договору позики, нараховані згідно умов Договору позики Проценти було перераховано за базовою/фіксованою процентною ставкою 1.99%, замість 0,89% у відповідності до положень пункту 9.7. Правил. 
Узагальнюючи умови укладеного Договору позики у сукупності з Правилами, які є невід`ємною частиною Договору, слід констатувати, що отримавши суму 10000,00 грн. позики від ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», ОСОБА_1 допустив/(ла) неналежне виконання Договору позики протягом 30 днів, тому проценти розраховано за базовою процентною ставкою 1.99%, замість 0,89% (програма лояльності) в порядку умов визначених правилами.
Відповідач вказує, що представник позивача вважає, що Відповідач та представник Відповідача, заперечуючи отримання коштів/укладання договору, застосували концепцію «негативного доказу» при вирішенні цього спору (постанова ВС від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13), оскільки належних доказів таких тверджень ОСОБА_1 - не надано при тому, що Відповідач має безперешкодний та повний доступ до своїх банківських даних та інформаційно телекомунікаційної системи позикодавця (для надання оферти з якою ознайомлювалась, від). Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Отже, представник позивача вважає, що сторона Відповідача, а саме представник Відповідача, висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.
Представник відповідача адвокат Григоренко А.О. 24.07.2026 року через систему «Електронний суд» надав до суду клопотання в якому просив розглядати справи № 357/20413/25, призначену до розгляду на 27.07.2026 р. об 11.15, без участі ОСОБА_1 та його представника адвоката Григоренка Андрія Олександровича. 
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи в електронному вигляді, що надійшли через підсистему «Електронний суд», відзив, витребувані судом докази, судом встановлено наступне.
22.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ідентифікаційний код юридичної особи - 39861924) та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код фізичної особи - НОМЕР_4 ) укладено Договір позики №75746495 (на умовах повернення позики в кінці строку позики, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. (що стверджено витребуваними судом доказами в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 08.06.2026 та 19.06.2026) строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису pc99Txx0GL, що був надісланий на вказану Відповідачем/ Позичальником електронну адресу - oleg08036699@gmail.com) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Позикодавцем, Позичальник/ Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з яким/якою укладено договір №75746495 від 22.05.2021 р., ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Одноразовий ідентифікатор: pc99Txx0GL. Час відправки ідентифікатора позичальнику:22.05.2021 14:52:02. Електронна пошта, на яку направлено ідентифікатор: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. 5.2. договору позики №75746495, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.
Згідно з п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. 
19.11.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 1911 від 19.11.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75746495 від 22.05.2021 р. (Договір факторингу №1911 від 19.11.2021 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 19.11.2021 р. - додається).
03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75746495 від 22.05.2021 р. (Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог від 03.04.2023 р. - додається ). 
Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. (Додатки №4 та №5 до Договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. та Договору факторингу №1911 від 19.11.2021 р.- додаються). 
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 30538,22 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20538,22 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
Враховуючи умови Договору позики №75746495 від 22.05.2021 р., та здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 2041,78 грн., заборгованість останнього за договором позики складає 30 445,22 грн. (розрахунок заборгованості - додається), зокрема: - 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20445,22 грн. - сума заборгованості за відсотками.
В матеріалах справи в електронному вигляді, також містяться довідка про ідентифікацію клієнта, розрахунок заборгованості за кредитним договором та платіжна інструкція. 
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що між сторонами договору позики було досягнуто згоди щодо істотних умов такого договору, при цьому взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором позичальник виконав, надавши відповідачу кредитні ресурси в повному обсязі.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість за Договором кредиту №75746495в розмірі 30538,22 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20538,22 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей (доказів) на спростування доводів позивача у відзиві відповідача суду не надавалося, саме тому вони не знаходять своє підтвердження в суді.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем.
Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копії документів: договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, витяг з акту № 4-П від 13.12.2024 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.112024, витяг з акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 02.12.2024 р. за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.112024, платіжна інструкція на підтвердження оплати наданої правничої допомоги на суму 140000 грн.
В матеріалах справи також міститься ордер серії АХ № 1149961 від 01.11.2024 про надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» за договором № 01-11/24 від 01.11.2024.
З наданих документів вбачається, що позивачем в межах розгляду даної справи понесено витрати на послуги правничої допомоги адвоката Ткаченко Ю.О. в розмірі 3500 грн.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати в сумі 3500 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатським бюро обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договоромпозики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ,адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження юридичної особи: 8200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: НОМЕР_5 відкритий в АТ «ПУМБ», код банку - 334851) суму заборгованості за Договором кредиту №75746495 в розмірі 30445,22 грн., з яких: - 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20445,22 грн. - сума заборгованості за відсотками, витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 27.07.2026 року.

Суддя        О. В. Ткаченко