Справа № 353/1139/25 
Провадження № 22-ц/4808/1046/26 
Головуючий у 1 інстанції ЛУЩАК Н. І. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,
за участю секретаря – Гудяк Х.М.
учасники справи
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія
«Фінтраст Капітал»
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2026 року, ухвалене в складі судді Лущак Н.І., 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
У грудні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.12.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5203340, відповідно до умов якогопозичальнику надається кредит у розмірі 6 000,00 грн строком на 360 днів з 03.12.2024 по 28.11.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів — кожні 30 днів.
03.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 5153582 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.12.2024 року. Відповідно до умов додаткової угоди (договору), позичальнику було надано кредитні кошти у розмірі 6 500,00 грн.
У період з 03.12.2024 по 31.07.2025 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 3382,01 грн, які зараховані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 3382,01 грн.
31.07.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 5153582 від 03.12.2024. Загальна сума заборгованості склала 45241,63 грн, з якої заборгованість по тілу кредиту - 12499,99 грн, заборгованість за процентами - 26491,64 грн, штрафні санкції - 6250 грн.
Станом на дату укладення договору факторингу від 31.07.2025 строк дії кредитного договору не закінчився, а тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» як новим кредитором у період з 01.04.2025 по 28.11.2025 (120 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 15 000,00 грн.
Просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 60241 грн, з яких 12499,99 грн – заборгованість за тілом кредиту, 26491,64 грн - проценти за користування кредитом, 15000,00 грн - нараховані позивачем проценти за 120 календарних днів, штрафні санкції у розмірі 6250,00 грн, сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 5153582 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.12.2024 року в розмірі 38 991, 63 грн, з яких 12499,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26491,64 грн - заборгованість за нарахованими процентами, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1568,02 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулось з апеляційною скаргою, у якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити уповному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача відсотків за період з 01.04.2025 по 28.11.2025 року. 
Відповідно до умов договору факторингу, укладеного між позивачем та первісним кредитором, позивач набув усі права вимоги за основним зобов`язанням, включаючи як вже існуючу заборгованість, так і майбутню вимогу, яка передбачена договором. Оскільки договором факторингу прямо передбачено право позивача на отримання майбутньої вимоги, нарахування відсотків з 01.04.2025 року по 28.11.2025 є законним та обґрунтованим. 
За даними розрахунку заборгованості первісного кредитора, вбачається, що у період з дати укладання договору, а саме: з 03.12.2024 року по 31.07.2025 року (дата укладання договору факторингу), у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору у розмірі 26491,64 грн.
Враховуючи норми чинного законодавства України, а також те, що за договором факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 року до позивача перейшло право грошової вимоги заборгованості до відповідача, вимоги позивача щодо стягнення процентів за користування грошовими коштами до відповідача є доведеними та обґрунтованими. 
Оскільки на дату підписання договору факторингу № 31/07/2025 від 31.07.2025 р. строк дії первинного договору не сплив, новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»мав усі правові підстави для нарахування процентів. Нарахування здійснювалося за стандартною ставкою 1% на день від суми заборгованості (12 499,99 грн) за період з 01.04.2025 р. по 28.11.2025 р. 
Судом залишено поза увагою, що у даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п.1.3. договору № 5153582 від 03.12.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 41491,64 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 26491,64 грн, проценти нараховані ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»у сумі 15000 грн).

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через підсистему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу місця проживання судом надсилалися судові повістки – повідомлення, які повернулися з відміткою «адресат відсутній», що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що на підставі Договору факторингу №31/07/2025 від 31.07.2025 року до нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги в сумі 45 241,63 грн, проте умови договору факторингу не передбачають права нового кредитора здійснювати подальше нарахування процентів. На підставі цього, вимога про стягнення 15 000,00 грн процентів, нарахованих позивачем за 120 днів з 01.08.2025 по 28.11.2025 року задоволенню не підлягає.
Також суд зазначив, що відповідач не заперечував правильність нарахування процентів первісним кредитором за період з 03.12.2024 по 31.07.2025, суд визнав ці обставини погодженими сторонами, а розмір заборгованості за процентами за цей період таким, що не потребує доказування.
Суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні складової вимоги заборгованості щодо стягнення штрафних санкцій за кредитним договором, оскільки заявлена до стягнення у судовому порядку неустойка (штраф) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягає списанню позикодавцем.
Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у розмірі 4000 грн.

Переглядаючи справу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 5153582 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (п.п. 1.1., 9.7 Кредитного договору).
Згідно з пунктом 2.1 кредитного договору товариство надає клієнту кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок, реквізити якого відповідають електронному платіжному засобу (платіжній картці) № НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 1.2 кредитного загальний розмір кредиту становить 6 000,00 грн.
Кредитні кошти в сумі 6 000,00 грн перераховані 03.12.2024 року на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250801-458 від 01.08.2025 року.
Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору строк кредитування (строк, на який надається кредит) 360 днів. Періодичність платежів – кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення (виплати) кредиту та плати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього договору.
Відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.2. п. 1.4. кредитного договору тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховують проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п. 1.3. цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1 %; знижена процентна ставка становить 0,95 % за кожен день користування кредитом.
03.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору № 5153582 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.12.2024 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію
03.12.2024 року відповідачу перераховано 6 500,00 грн кредиту на картку № НОМЕР_2 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250801-460 від 01.08.2024 року.
Відповідно до п. 1.2. додаткового договору сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього додаткового договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим додатковим договором, складає 6500,00 грн.
Згідно п. 1.3. додаткового договору внесено зміни у п. 1.2. кредитного договору та викладено його у наступній редакції: «1.2 на умовах, встновлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 12500,00 грн».
Відповідно до п. 1.5 додаткового договору строк кредитування та періодичність сплати платежів залишаються незмінними, відповідно до п. 1.3. кредитного договору.
Згідно п. 1.6. додаткового договору за користування кредитом нараховуються проценти на умовах, встановлених п. 1.4. кредитного договору. З врахуванням зміненої суми кредиту за кредитним договором денна процентна ставка за кредитним договором за стандартною процентною ставкою дорівнює 1 %.
Відповідно до пункту п. 1.8. додаткового договору з урахуванням зміненої суми кредиту за кредитним договором орієнтовна загальна вартість кредиту за кредитним договором на дату укладення цього додаткового договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57435,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 57250,75 грн.
31.07.2025 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 31/07/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача.
До ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відповідно до укладеного договору 31.07.2025 №31/07/2025 року, перейшло право грошової вимоги за довговором№ 5153582. Загальний розмір заборгованості становить 45 241,63 грн, у тому числі: 12 499,99 грн — заборгованість за основною сумою боргу, 26 491,64 грн — заборгованість за нарахованими процентами, 6 250,00 грн — заборгованість зі сплати пені та штрафних санкцій. 
ТОВ «Лінеура Україна» здійснило нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 03.12.2024 року по 31.07.2025 року, загальний розмір яких склав 26 491,64 грн.
Після переходу права вимоги до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» новий кредитор продовжив нарахування процентів за кредитним договором за період з 01.08.2025 року по 28.11.2025 року включно.

Відповідно до частини 4 статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У справі, яка переглядається встановлено, що 03.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №5153582 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів.
03.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №5153582 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.12.2024 року.
Кредитні договори укладені в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами кредитного договору №5153582 від 03.12.2024 року та додатковим договором складає 12500 грн.
Згідно договору про відступлення прав вимоги №31/07/2025 від 31.07.2025 до ТОВ «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №5153582. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Фінтраст Капітал», як нового кредитор, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №5153582 від 03.12.2024 року за тілом кредиту у розмірі 12499, 00 грн.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом №5153582 від 03.12.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк кредитування складає 360 днів. 
Згідно п. п. 1.4, 1.4.1 договору стандартна процента ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 1%.
Згідно п.1.1 договору факторингу №31/07/2025 від 31 липня 2025 року до ТОВ «Фінтраст Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №5153582. Відповідно до умов договору факторингу, укладеного між позивачем та первісним кредитором, позивач набув усі права вимоги за основним зобов`язанням, включаючи як вже існуючу заборгованість, так і майбутню вимогу, яка передбачена договором. 
Оскільки договором факторингу прямо передбачено право позивача на отримання майбутньої вимоги, нарахування відсотків з 01.04.2025 року по 28.11.2025 в межах строку кредитування є обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги є слушними.
Враховуючи викладене, оскільки нарахування процентів здійснювалося в межах строку кредитування, погодженого сторонами та визначеного пунктом 1.3 кредитного договору № 5153582 від 03.12.2024 року, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в загальному розмірі 41 491,64 грн, з яких 26 491,64 грн становлять проценти, нараховані первісним кредитором, а 15 000,00 грн — проценти, нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 6250 грн колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки договір пронадання коштів на умовах споживчогокредиту від 03.12.2024 року № 5153582 укладено в період дії воєнного стану, дія якого триває до теперішнього часу, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати неустойки на користь позивача.
Викладення Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» пункту 6 розділу ІV Закону №1734-VIII у новій редакції не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від сплати на користь кредитодавців неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами у період воєнного стану.
За наведених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 6250 грн штрафу ( пені) і в цій частині доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням вищевикладеного, на підставі п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2026 року необхідно змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованості за кредитним договором №5153582 від 03.12.2024 та стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №5153582 від 03.12.2024 у розмірі 53 991,63 грн, яка складається з 12499, 99 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 41491,64 грн - заборгованість за процентами за період з 03.12.2024 року по 28.11.2025 року.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що є підстави для перерозподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 103, том.1).
При зверненні з апеляційною скаргою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3633,60 грн ( а.с. 46, том.2).
Позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та апеляційну скаргу задоволено на 89,62%, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 427,38 грн.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1,4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як вбачається, позивачем заявлялися вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» надало суду: договір про надання правничої допомоги № 10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, копію заявки № 14152 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, копію рахунку на оплату № 14152-22/12-2025 від 22.12.2025 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до якого обсяг наданих послуг адвокатом Столітнім М.М. складає 10000,00 грн.
При цьому, колегія звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.
За таких обставин, суд дійшов правильного про зменшення суми витрат на правничу допомогу до 4000, 00 грн. 
З урахуванням пропорційності задоволених вимог позивача, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 3584,8 грн (89,62%).
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на правничу допомогу в Івано-Франківському апеляційному суді в розмірі 8000 грн.
На підтвердження витрат до апеляційної скарги договір про надання правової допомоги №07/07-2022 року від 07.07.2022 року. Послуги надано на загальну суму 8000 грн (правова експертиза документів та складання апеляційної скарги у справі ОСОБА_1 , подання до суду апеляційної скарги).
Оцінивши подані стороною позивача докази обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу, розмір виконаної адвокатом роботи, врахувавши критерії розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на свою користь з ОСОБА_1 до 4000,00 грн. 
Разом з тим, з урахуванням п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з урахуванням пропорційності задоволених вимог позивача, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 3584,8 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.

Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2026 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, судових витрат по сплаті судового збору, витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків – НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2, м. Київ, 03045  заборгованість за кредитним договором № 5153582 від 03.12.2024 року у розмірі 53991, 63 грн, з яких 12499,99 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 41 491,64 грн - відсотки за користування кредитом за період з 03 грудня 2024 року по 28 листопада 2025 року, судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5 427,38 грн, витрати на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 7169,60 грн. 

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текс постанвои складено 17 липня 2026 року.

Головуючий      В.М. Луганська

Судді:       В.А. Девляшевський 

Є.Є. Мальцева