465/7313/26
1-кп/465/1179/26 

Вирок
Іменем України
07.08.2026 м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026142370000212 від 22.07.2026 року, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, офіційно не працюючого, раніше судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
в с т а н о в и в:
Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.06.2026 у справі №465/5265/26 (провадження №1-в/465/158/26)  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік. з покладенням обмежень та зобов`язань: 
- виходити з дому (квартири АДРЕСА_2 ) з 23.00 год. до 06.00. год.;
- виїзд за межі м. Львова по особистих справах без дозволу поліції;
- відвідування місць, в яких продаються алкогольні напої на розлив (кафе, бари, ресторани, пивні бари тощо); 
- зобов`язано ОСОБА_3 з`являтися до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області 1 (один) раз на місяць на реєстрацію.
Однак,  ОСОБА_3 , будучи 09.02.2026 ознайомленим з постановою Франківського районного суду м. Львова від 02.06.2026 у справі №465/5265/26 (провадження №1-в/465/158/26), якою щодо нього встановлено адміністративний нагляд, реалізовуючи свій умисел, спрямований на ухилення від адміністративного нагляду, розуміючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання порушив вимоги встановлені в ч.1 ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», самовільно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, в період часу з 01.07.2026 по 22.07.2026, залишив місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та протягом цього часу проживав за іншою адресою, про що не повідомив працівників Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області.
Таким чином,  ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого, що складена  ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою від 07.08.2026 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно  ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №12026142370000212 від 22.07.2026 року, перевіривши встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у його вчиненні, суд дійшов висновку, що винуватість  ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування у формі дізнання та прокурором, вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. 
Призначаючи покарання  ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального проступку: умисну форму вини, мотив і мету, зокрема, небажання обвинуваченого, щоб його в межах встановленого судом адміністративного нагляду контролювали працівники поліції, спосіб вчинення, зокрема переховування обвинуваченого від адміністративного нагляду поза місцем свого проживання, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючої обставини, якою суд визнає щире каяття обвинуваченого, особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до характеристики-скарг не поступало.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про доцільність призначення  ОСОБА_3 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України покарання в межах санкції даної статті у виді штрафу.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого  ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
У справі відсутні процесуальні витрати та речові докази.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 174, 326, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України –
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1