СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
ун. № 759/29661/25
пр. № 2/759/4995/26
07 липня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення заборгованості, третя особа ОСОБА_3 , 

встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , за яким просила розірвати договір № 16102024-081 від 16.10.2024, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 339 894,31 грн, з яких 258 000,00 грн - основний борг (сума авансу), 44 262,90 грн - пеня, 7 547,90 грн - інфляційні втрати, 4 283,51 грн - три проценти річних та 25 800,00 грн - штрафні санкції, а також судові витрати.
Позов мотивовано суттєвими порушеннями відповідачем умов договору.
Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 19 грудня 2025 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відзив та заперечення третьої особи на позов не надходили.
За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та обов`язки сторін, вважаю за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.
Судом встановлено таке.
16.10.2024 року між позивачкою (покупцем) та відповідачем (продавцем) укладено договір № 16102024-081, за умовами якого відповідач зобов`язався виготовити та поставити позивачу комплект меблів відповідно до замовлення (додаток № 1 до договору), а позивач зобов`язалася сплатити їх вартість у розмірі 322 506,00 грн.
Згідно з пунктом 4.4 договору покупець сплачує авансовий платіж, що становить 258 000,00 грн, протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання договору. 
Оскільки договір укладений в інтересах сім`ї, на виконання пункту 4.4 договору авансовий платіж у розмірі 258 000,00 грн. 16.10.2024р. сплатив чоловік позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується платіжною інструкцією № 641K-P7XX-9TA0-12B7 від 16.10.2024.
Відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 договору виготовлення меблів здійснюється у строк 55 робочих днів від дати контрольного заміру. 
Контрольний замір здійснено 26.02.2025р., у зв`язку з чим строк виготовлення меблів закінчився 13.05.2025р. 
Однак станом на час звернення до суду відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, комплект меблів не виготовив та не передав позивачу.
02.11.2025р. позивачка направила на адресу відповідача претензії-вимоги про розірвання договору та повернення авансу у розмірі 258 000,00 грн, які відповідачем отримані, проте залишені без задоволення. 
Позивачка заявляла, що внаслідок істотного порушення договору відповідачем вона не досягла мети договору, а виконання зобов`язання відповідачем втратило для неї інтерес.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач узятих на себе за договором № 16102024-081 від 16.10.2024 зобов`язань щодо виготовлення та передачі позивачу комплекту меблів у строк до 13.05.2025 не виконав, чим допустив істотне порушення умов договору. Доказів виконання зобов`язання або наявності обставин, що звільняють відповідача від відповідальності, суду не надано.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Суд зважає на те, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо виготовлення та поставки комплекту меблів позивач значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору, а виконання зобов`язання втратило для неї інтерес, що свідчить про істотність допущеного відповідачем порушення та є підставою для розірвання договору у судовому порядку.
Згідно з частиною п`ятою статті 653 ЦК України, якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням зобов`язання однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. За змістом цієї норми у разі розірвання договору сторона, яка сплатила грошові кошти на виконання договору, що не був виконаний контрагентом, має право вимагати їх повернення. З огляду на викладене, сплачений на виконання умов договору авансовий платіж у розмірі 258 000,00 грн підлягає поверненню позивачу.
Суд враховує, що відповідно до частини першої статті 528 ЦК України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, а кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Оскільки договір укладений в інтересах сім`ї, авансовий платіж у розмірі 258 000,00 грн на виконання обов`язку позивача сплачено її чоловіком - третьою особою ОСОБА_3 , що не змінює правової природи цих коштів як таких, що сплачені на виконання договору в інтересах позивача та підлягають поверненню саме позивачу.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що продавець, який порушив термін доставки та монтажу меблів, сплачує покупцеві штрафні санкції у розмірі 0,1 % від суми недопоставки за кожний робочий день прострочення, але не більше 10 % від вартості замовлення. З урахуванням встановленого договором обмеження розмір штрафних санкцій становить 25 800,00 грн. 
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
За розрахунком позивача розмір інфляційних втрат становить 7 547,90 грн, а розмір трьох процентів річних - 4 283,51 грн. Дані розрахунки є вірними.
Вимоги позову про стягнення штрафних санкцій, трьох процентів річних та інфляційних втрат засновані на договорі та законі, а відтак підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позову про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період прострочення з 14.05.2025 по 01.12.2025 у розмірі 44 262,90 грн, то вони не підлягають задоволенню оскільки договором передбачена неустойка і судом прийняте рішення про її стягнення.
Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків суду.
За такого рішення, сплачений позивачкою судовий збір в сумі 3398,95 грн., має бути компенсований їй відповідачем пропорційно задоволеної частки вимог, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.
Заяви про стягнення інших судових витрат не надходило.
Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 258-260, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення заборгованості задовольнити.
Розірвати договір № 16102024-081 від 16.10.2024, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) 258 000,00 грн авансу, 25 800,00 грн штрафні санкцій за договором, 7547,90 грн інфляційних втрат, три проценти річних в сумі 4 283,51 грн, та 2956,32 грн. судового збору, а всього стягнути 298 587 (двісті девяносто вісім тисяч пятсот вісімдесят сім) грн. 73 коп.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя      М.Ф. Сенько