Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 373/2054/26
номер провадження 33/824/3569/2026
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Переяслівського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області - Кравченка Василя Володимировича на постанову Переяслівського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2026 року /суддя Свояк Д.В. /
у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Переяслівського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2026 року провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою, прокурор Переяслівського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області - Кравченко В.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї стягнення у межах санкції вказаної статті.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що суд першої інстанції не врахував, що приватний інтерес ОСОБА_1 , як депутата Ташанської сільської ради, полягає у наявності у неї договірних відносин з ПП «Євросем», зацікавленості в отриманні доходу (орендної плати) від передачі її власних земельних ділянок в оренду підприємству. Реальний конфлікт інтересів полягає у наявності суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 ,, зумовлений отриманням нею доходу у вигляді орендної плати від ПП «Євросем» та її представницькими повноваженнями депутата Ташанської сільської ради під час розгляду і голосування за рішення в інтересах ПП «Євросем». Зазначав, що у своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердила, що нею укладено договір оренди з ПП «Євросем», щороку вона отримує орендну плату і була присутня на чергових засіданнях Ташанської сільської ради 8 скликання, голосувала за прийняття рішень, що, у тому числі, стосуються вказаного підприємства, однак у порушення вимог чинного законодавства, не повідомляла про наявний конфлікт інтересів.
Повідомлена належним чином ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, направила на електронну адресу суду заяву, у якій просила розглядати справу за її відсутністю, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із скасуванням постанови суду першої інстанції та прийняттям нової про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області, відповідно до пп. «б» п.1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам ч.1 ст.28, ст.35-1 Закону, ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», публічно не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів колегіальний орган Ташанську сільську раду, який виник у неї під час участі 30.10.2024 на засіданні 51 чергової сесії Ташанської сільської ради 8 скликання при розгляді питання порядку денного «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель під майном, що перебуває у власності ПП «Євросем» (тракторна бригада) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Денисівського старостинського округу Ташанської сільської ради», чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції посилався на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказів не вбачається яким чином приватний інтерес ОСОБА_1 щодо отримання орендної плати від ПП «Євросем» за користування належними їй земельними ділянками впливав на об`єктивність та неупередженість під час прийняття за її участі рішення сільською радою, а отже, в неї є конфлікт інтересів.
Однак, з таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів це. суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пунктах І, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів: 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.
Згідно ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.
Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу.
Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.
Так, приватний інтерес ОСОБА_1 як депутата Ташанської сільської рад полягає в наявності у неї договірних відносин з ПП «ЄВРОСЕМ», зацікавленості в отриманні доходу (орендної плати).
Реальний конфлікт інтересів полягає у наявності суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 , зумовлений отриманням доходу нею від ПП «ЄВРОСЕМ» та її представницьким повноваженнями депутата Ташанської сільської ради під час розгляду голосування за рішення в інтересах ПП «ЄВРОСЕМ».
Тобто, ОСОБА_1 маючи статус депутату Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області та будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», має прямий обов`язок і повинна була публічно повідомити про наявність у неї реального або потенційного конфлікту інтересів безпосередньо під час засідання ради до початку розгляду питання, у вирішенні якого є її приватний інтерес, однак свідомо цього не зробила, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Крім того, суд апеляційної інстанції щодо повноважень прокурора оскаржувати постанову суду першої інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 294 постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Санкція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративне стягнення виключно у вигляді штрафу, який не є заходом примусового характеру, пов`язаного з обмеженням його особистої свободи.
Разом із тим, ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право, зокрема, брати участь у розгляді справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 250 КУпАП участь прокурора під час розгляду судом проваджень про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-1 - 172-7 КУпАП, є обов`язковою.
У суді першої інстанції прокурор участь приймав.
Таким чином, прокурор як обов`язковий учасник у справах про адміністративні корупційні правопорушення має право на оскарження постанови суду першої інстанції. 
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора Переяслівського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області - Кравченка Василя Володимировича - задовольнити, а постанову Переяслівського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2026 року - скасувати, прийнявши нову.
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 665, 60 грн.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.