Справа № 944/2170/25 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/910/26 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 липня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, а саме до червня 2028 року включно, але не більше, ніж досягнення 23-річного віку.
Позов обґрунтовано тим, що позивач і відповідач перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.06.2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народилася дитина ОСОБА_3 . До повноліття доньки з ОСОБА_1 стягувались аліменти в розмірі 1/4 його доходів. 
Відповідно до довідки № 63 від 13.09.2024 р. ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання, рівня вищої освіти бакалавр Національного університету «Львівська політехніка». Закінчує навчання в червні 2028 року.
Згідно Договору № 192-24к від 09.08.2024 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, навчання ОСОБА_3 є платним. Оскільки, ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. 
Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2025 року до закінчення навчання, а саме червня 2028 року включно, але не більше ніж досягнення 23-річного віку.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим таким, що ухвалене без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначив, що суд розглянув справу у його відсутності, не надіслав йому копію рішення, не дав належної оцінки поданим доказам щодо можливості надавати ним матеріальну допомогу, не врахував, що він щомісячно сплачує на утримання доньки по 3000 грн на картковий рахунок позивача. Звертає увагу, що з 01.09.2025 року ОСОБА_3 переведена на бюджетну форму навчання, як дитина учасника бойових дій. Стягуючи аліменти, суд не врахував матеріального становища стягувача і платника аліментів, не врахував відсутності доказів про необхідність у матеріальній допомозі та її розмірі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягувати з нього аліменти в розмірі 4000 грн щомісячно. 
18 квітня 2026 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що вважає рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Стверджує, що потреба повнолітньої доньки сторін у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, на проживання, одяг, харчування, канцелярію, підручники, тощо. Вважає безпідставним посилання відповідача, що суд не оцінив надані ним докази, оскільки в рішенні описані всі обставини та докази на які він посилається . Щодо доводів про розгляд справи у відсутності сторін, звертає увагу, що обидві сторони подавали заяви про розгляд справи без участі за наявними матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно роз`яснень, викладених в п.п. 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2018року (справа №622/373/16-ц, провадження №61-1717св18), правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15 якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Встановлено, що батьками  ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 03 червня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_1 в розмірі 1/4 доходів до повноліття доньки.
ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 20 березня 2019 року, виданого Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.
Відповідно до довідки №63, виданої НУ «Львівська політехніка» від 13 вересня 2024 року, ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання інституту гуманітарних і соціальних наук Національного університету «Львівська політехніка».
Згідно з договором №192-24к від 09 серпня 2024 року, вартість освітньої послуги за весь термін навчання ОСОБА_3 становить 151200 гривень, вартість освітньої послуги за 2024/2025 навчальний рік становить 27800 грн.
На заперечення позовних вимог   ОСОБА_1 зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Новобавирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 його батьком є ОСОБА_8 , який з 17.10.2021 року по 20.10.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні, що встановлено з виписки з медичної карти амбулаторного хворого.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 жовтня 2022 року встановлено, що за заявою ОСОБА_1 зареєстроване кримінальне провадження №12022141290000551 за ч. 1 ст. 438 КК України щодо знищення військами російської федерації його автомобіля. 
Згідно з договором оренди №1 від 14 травня 2025 року, ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , орендна плата складає 8500грн на місяць.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_6 виданого 22 березня 2012 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. 
Також ОСОБА_9 надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про те, що позивачка ОСОБА_2 є власником квартири загальною площею 59,1 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_2 . Квартира знаходиться в іпотеці.
Відповідно до платіжних інструкцій АТ «Приватбанк» від 07.05.2025 року, від 06.06.2025 року, від 08.08.2025,від 09.09.2025 року , від 08.10.2025 року ОСОБА_1 здійснив переказ коштів по 3000 грн з призначенням платежу аліменти на дитину, однак такі не містять імені отримувача коштів. 
З відповіді Національного університету «Львівська політехніка» на адвокатський запит від 02.10.2025 року № 68-01-1465 встановлено, що вартість освітньої послуги ОСОБА_3 за 2024/2025 навчальний рік становить 37800 грн, 2025/2026 навчальний рік 42330 грн. Станом на 01.10.2025 року за навчання ОСОБА_3 сплачено 45000 грн, з них 20000 грн сплачено ОСОБА_2 , 25000 грн сплачено за рахунок Державного гранту для здобуття вищої освіти. 
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи аліменти з відповідача в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, а саме до червня 2028 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько має безумовний обов`язок матеріально утримувати свою дочку, проживає окремо від дитини та має постійний дохід.
Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не повністю погоджується з огляду на наступне.
Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Задовольняючи позов в повному обсязі, суд у порушення вимог ст.182 СК України належним чином не оцінив матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього іншої дитини, не переконався, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у визначеному позивачем розмірі, а лише посилався на його безумовний обов`язок матеріально утримувати свою доньку та наявність у нього постійного доходу. 
Суд не врахував, що більша частина коштів за навчання ОСОБА_3 сплачена за рахунок Держаного гранту, а також того, що позивачка крім необхідності оплати за навчання не надала будь-яких інших доказів про розмір матеріальної допомоги, який необхідний для утримання повнолітньої доньки.
Наведене свідчить про наявність підстав для зміни судового рішення, шляхом зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
Такого висновку, колегія суддів дійшла, враховуючи матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він у зв`язку з війною змушений був переїхати з постійного місця проживання та орендує житло, наявність у нього іншої неповнолітньої дитини, принципи справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, а також, що відповідач добровільно надавав допомогу по 3000 грн в місяць та надалі погоджується надавати допомогу на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн.
Крім того, з листа Національного університету «Львівська політехніка» вбачається, що з 01.11.2025 року ОСОБА_3 переведена на навчання за кошти державного бюджету як дитина учасника бойових дій та з цього часу їй призначена соціальна стипендія.
Доводи апеляційної скарги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, колегія суддів не враховує, оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина та який звернувся до суду з позовом. Суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог. 
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено – 23 липня 2026 року.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 грудня 2025 року року в частині розміру аліментів змінити, визначивши такий в розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 23 липня 2026 року.

Головуючий:       Н.П. Крайник 
Судді:         Я.А. Левик 
М.М. Шандра