ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/451/26 Справа № 704/1623/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Дьяченко Д. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 липня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Халупка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 травня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 23 листопада 2025 року близько 01 год. 00 хв. в м. Тальне по вул. Свободи, 163, керував автомобілем «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає вищевказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції формально оцінив матеріали справи, не перевірив дотримання обов`язкової процедури оформлення відмови від огляду. Стверджує, що суд безпідставно визнав протокол про адміністративне правопорушення належним доказом попри відсутність необхідних підписів особи, відносно якої його складено. Переконаний, що суд не надав належної оцінки відсутності направлення до закладу охорони здоров`я та фактично прирівняв формальну наявність складених поліцейськими документів до доведення вини поза розумним сумнівом.
Також зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП.
З цього приводу посилається на рішення Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а.

Заслухавши захисника Халупка С.В., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення збіжні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ №521109 від 23 листопада 2025 року, в якому приведені обставини вчинених правопорушень.
Попри позицію апелянта цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Всупереч доводів апелянта, згаданий протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені в протоколах обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 з яких вбачається, що 22.11.2025 близько 14.00 год. він вживав алкоголь- пиво приблизно 0,750 грам після чого самостійно рухався та був зупинений працівниками поліції, тобто ОСОБА_1 визнано факт вживання алкоголю та керування автомобілем до моменту його зупинки. 
Також судом першої інстанції надана належні оцінка відеозаписами з бодикамери поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Незважаючи на твердження апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не спростовує висновки суду першої інстанції. До того ж ОСОБА_1 відмовився від відповідного огляду, тому не складанняполіцейським цього направлення до матеріалів справи не могла вплинути на вирішення питання про винуватість особи.
Апеляційний суд не вбачає неповноти судового розгляду, адже судом були дослідженні всі обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Не обізнаність ОСОБА_1 , що відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на положення ст. 68 Конституції України не звільняє особу від юридичної відповідальності.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Халупка С.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Тальнівського районного суду Черкаської області від 12 травня 2026 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Люклянчук