Справа № 644/68/26 
Провадження № 3/644/351/26 
20 липня 2026 р. 
Суддя Зайцева М. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року Суддя Індустріального районного суду міста Харкова Зайцева М.С., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ :
02 січня 2026 року о 11:47 год., в смт. Шевченкове по вул. Харківський шлях, 2, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп`яніння та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився під запис нагрудної бодікамери Tecsar 1113031965/19. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіТкаченко Є.В.  просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник посилався на те, що виявлені порушення при складанні матеріалів справи є істотними та системними, що унеможливлює встановлення фактичної події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема: не підтверджена процедура огляду, порушено порядок, встановлений ст. 266 КУпАП, наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 та Інструкцією №1195; протокол та супровідні документи оформлені з численними формальними порушеннями, що суперечить вимогам ст. 256 КУпАП; відсутні належні та допустимі докази, а сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитись на користь особи відповідно до принципу презумпції невинуватості (ст. 268 КУпАП, ст. 62 Конституції України). Таким чином, вина особи не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, що унеможливлює правомірне притягнення до адміністративної відповідальності. Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції не було забезпечено належного інформування особи про суть інкримінованого правопорушення, порядок проведення огляду на стан сп`яніння та правові наслідки відмови від його проходження. Зокрема, працівники поліції: не роз`яснили особі, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП; не повідомили про правові наслідки такої відмови, зокрема щодо можливого накладення значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами; не роз`яснили, що проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я є процесуальним правом особи, реалізація якого може підтвердити відсутність стану сп`яніння та спростувати підозри працівників поліції; на початковому етапі спілкування повідомляли про складання адміністративного матеріалу за інше правопорушення (непристебнутий ремінь безпеки), що об`єктивно вводило особу в оману щодо характеру подальших процесуальних дій та реальних підстав притягнення до відповідальності. За таких обставин особа не була належним чином поінформована про юридичну природу своїх дій та їх можливі наслідки, що виключає можливість визнання відмови від проходження огляду такою, що є вільною, усвідомленою та однозначною. Крім того, формування позиції працівниками поліції у вигляді тверджень про те, що “питання буде вирішуватись у суді” незалежно від дій особи, свідчить про фактичний психологічний тиск та формальний підхід до проведення процедури, що також виключає можливість визнання відмови добровільною. Таким чином, за відсутності належного роз`яснення прав, суті правопорушення та наслідків відмови, дії особи не можуть бути кваліфіковані як усвідомлена відмова від проходження огляду у розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП. Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції не було забезпечено належного роз`яснення процесуальних прав особи, передбачених ст. 268 КУпАП, а також допущено дії, які свідчать про формальний підхід до оформлення адміністративних матеріалів та здійснення психологічного впливу на особу. Таким чином, неналежне роз`яснення прав та фактичний психологічний вплив на особу ставлять під сумнів добровільність її дій, у тому числі щодо відмови від проходження огляду, та свідчать про істотні порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис не підтверджує належного дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією №1452/735. Зокрема, з відеозапису не вбачається: належного роз`яснення особі процедури проведення огляду на стан сп`яніння, включаючи порядок його проведення як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я; інформування особи про її право пройти огляд з метою підтвердження відсутності стану сп`яніння; роз`яснення суті та значення кожного з етапів процедури огляду, передбаченої законодавством. Крім того, відеозапис не містить підтвердження того, що особі було надано реальну, а не формальну можливість пройти огляд. Таким чином, у даному випадку відсутні належні докази того, що процедура огляду була проведена у відповідності до вимог закону, що свідчить про недоведеність складу адміністративного правопорушення.
Суд, дослідивши матеріали адміністративного провадження, оглянувши відеозапис події від 02.01.2026 року оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Обставини скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 913847 від 02.01.2026 року. Ці обставини підтверджуються зібраними по справі доказами, а саме:
- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_2 не проводився за допомогою газового аналізатора Драгер 6820, в зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від проведення огляду. 
- Направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2026 року, згідно якого огляд ОСОБА_2 в медичному закладі не проводився, в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду. В направленні також зазначені виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). 
- Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ББА №636338 від 02.01.2026 року, згідно якої до ОСОБА_2 було застосовано штраф в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
- Відомостями з відеозаписів фіксації обставин правопорушення, наданих Куп`янським РВП ГУНП в Харківській області, згідно яких зафіксовано наступне. 02.01.2026 року о 11.47 год. в смт. Шевченкове працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Підійшовши до транспортного засобу, працівник поліції назвав своє прізвище та посаду та водія було повідомлено про причини зупинки, а саме водій не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3В ПДР України. При перевірки документів, ОСОБА_2 висловив свою згоду з причиною зупинки, водійське посвідчення пред`явив в застосунку «Дія». Після перевірки документів о 11.50 год. працівник поліції повідомив водію, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук та було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_3 відповів, «Ні, я відмовляюсь». Одразу після відмови пройти огляд на місці зупинки ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а саме проїхати до КНП Шевченківська ЦРЛ, на що водій ОСОБА_2 відповів «Ні, я відмовляюсь». Працівник поліції повідомляє водія, що в такому разі на нього буде складений протокол у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 відповів на це, що йому все зрозуміло. В подальшому водію запропонувалося вийти з автомобіля та пройти для складання протоколу та постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. О 11.52 год. розпочалася процедура складання протоколу та постанови у відношенні ОСОБА_2 . Далі на відеозапису видно та чутно, як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_2 його права та обов`язки, ст. 63 Конституції України та оголошує зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. ОСОБА_2 відповів, що йому все зрозуміло. О 12.11 год. працівник поліції оголошує зміст складеного у відношенні ОСОБА_2 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водію було все зрозуміло, останній скористався своїм правом надати письмові пояснення в графі протоколу «що він не вживав алкогольні напої, вину не визнає». Працівник поліції повідомив ОСОБА_2 , що його відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль залишається на узбіччі. 
Доводи сторони захисту про те, що не підтверджена процедура огляду, порушено порядок, встановлений ст. 266 КУпАП, не роз`яснення ОСОБА_2 , що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не повідомлення ОСОБА_2 щодо складання протоколу відносно нього за ст. 130 КУпАП, порушення права на захист, повністю спростовується відеозаписом події від 02.01.2026 року зафіксованому на нагрудну бодікамеру Tecsar 1113031965/19. 
При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою особою. Суду не надано докази того, що ОСОБА_2 та його захисник зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про те, що вони зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в наданих суду доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, а зазначені твердження сторони захисту слід розцінювати, як обраний спосіб захисту. 
Заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_2 не скористався своїм правом на проходження огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, при цьому його відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку, була чіткою та висловленою ним без будь-якого впливу чи введення в оману та однозначною, про що свідчить відеозапис.
Суд бере до уваги, що саме відмова від проходження огляду є процесуально значущим фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП, настає саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку навіть, якщо вона виражена у будь-яких діях чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від надання прямої відповіді працівникам поліції щодо наміру пройти такий огляд або ухилитись від його проходження. 
Посилання захисника на те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_2 наслідки його відмови від проходження огляду, не надали можливість повноцінно реалізувати право на захист спростовуються відеозаписом події, з якого чітко видно, як поліцейський роз`яснює ОСОБА_2 його права та обов`язки, будь-яких заперечень ОСОБА_2 не висловлює, зазначає, що йому все зрозуміло, проте заперечує факт вживання 02.01.2026 року алкогольних напоїв.
Посилання сторони захисту щодо відсутності доказів того, що працівники поліції діяли послідовно та забезпечили дотримання всіх обов`язкових етапів процедури, судом не приймаються та вважаються безпідставними, так як з відеозапису чітко видно, як після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 поліцейським було встановлено його особу, повідомлено про причину зупинки, повідомлено про виявлені ознаки сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а після відмови ОСОБА_2 , запропоновано пройти огляд на стан сп`янінням в закладі охорони здоров`я. Так як і не приймаються доводи захисника щодо відсутності доказів відсторонення ОСОБА_2 від права керування, оскільки з відеозапису чутно, як поліцейський повідомив ОСОБА_2 про його відсторонення від керування автомобілем.
З врахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
Суд враховує наявні дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, тяжкість ймовірних наслідків. При цьому суд враховує, що відсутні обставини, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_2 ,які передбачені ст. 17 КУпАП. 
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з метою виховання та попередження скоєння нових правопорушень на ОСОБА_2  слід накласти стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до положень ст.ст. 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через суд першої інстанції.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.С. Зайцева