Справа № 296/819/26
2/296/2172/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

07 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 у розмірі 21 491,54 грн;
- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №867385642, який підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV5N78F, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 4 000,00 грн, суму якого в подальшому було збільшено до 22 000,00 грн, та зобов`язалась його повернути і сплатити відсотки за користування кредитом. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Також вказує, що на підставі витягу з реєстру прав вимоги №178 від 25.05.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки. 27.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №27/0524-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором. 15.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем по справі Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»» було укладено договір факторингу №15/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №867385642. Факт переходу до позивача права вимоги до відповідачки підтверджується реєстром боржників №б/н від 15.07.2025 та актом прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу. Оскільки відповідачка ОСОБА_1 не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у неї виникла заборгованість, яка становить 21 491,54 грн та складається з наступного: 21 304,10 грн - заборгованість по тілу кредиту; 187,44 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Петровської М.В. від 06 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано докази.
Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з судовою повісткою - повідомленням у цивільній справі, двічі направлялись на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі №910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 16 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - кредитодавець) та відповідачкою по справі ОСОБА_1 (далі - позичальник) було укладено договір кредитної лінії №867385642, який підписано останньою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV5N78F.
Згідно п.2.1. договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога».
Пунктами 2.3. та 2.4. договору передбачено наступне: кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 4 000 грн 00 коп одразу після укладення договору, який має бути повернено до 10.03.2022; другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором.
Згідно пункту 3.6. договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 22 (двадцять два) дні від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п.3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Відповідно до п.3.7. договору, сторони погодили, що строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. 
Для здійснення першої пролонгації за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 22 дні дисконтного періоду у розмірі 8 грн 80 коп. (п.3.8 договору).
Згідно п.5.1. договору, кожен окремий транш за цим договором може надаватися позичальнику в наступний спосіб: шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на банківський рахунок позичальника, за реквізитами платіжної картки №5168-74XX-XXXX-7678, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором (п.5.1.1.); шляхом видачі готівкових коштів у відділенні фінансової установи, з якими у кредитодавця укладені відповідні договори на переказ грошових коштів без відкриття рахунку (п.5.1.2).
Згідно з п.7.1 договору, сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернена кредитодавцю не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування - 10.03.2022, а саме не пізніше ніж через 22 (двадцять два) дні від дати отримання першого траншу позичальником.
Відповідно до п.7.2 договору, дата повернення кредиту, що вказана в п.7.1. договору, переноситься, а вказаний строк кредитування продовжується при настанні наступних відкладальних обставин: у разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту кожен раз переносяться на нову дату закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахувану відповідно до правил цього договору (п.п.7.2.1); у разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування, зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п.п.7.2.2).
Відповідно до п.8.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.
Згідно п.8.3 договору, за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (далі - базова процентна ставка).
Пунктом 8.4 договору передбачено, що зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним.
Згідно п.8.5 договору, загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту може бути змінена в сторону зменшення, в порівнянні з описаним в п.8.3 та. п.8.12. договору, при умові виконання позичальником однієї з описаних нижче умов, а саме: якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів в фактичні дні користування кредитом будуть визначається за процентною ставкою 3,65 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,01 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі дисконтна процентна ставка) (п.п.8.5.1); якщо позичальник вчинить описані в п.3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 10.03.2022 р. (включно) будуть визначається на умовах п.8.5.1. договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 10.03.2022 р. за ставкою 383,25 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,05 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі індивідуальна процента ставка). У разі здійснення позичальником двох та більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір позичальник інформується в особистому кабінеті (п.п.8.5.2).
Відповідно до п.11.1 договору, строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту у вигляді Кредитної лінії, що визначається з врахуванням факту настання чи не настання обставин передбачених цим договором, або до моменту дострокового розірвання договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Згідно наявного в матеріалах справи паспорту споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору №867385642 від 16.02.2022, в якому в якості споживача зазначено ОСОБА_1 , вбачається, що в ньому містяться наступні відомості щодо умов кредитування в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»: мета отримання кредиту - на споживчі цілі; тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту становить 100 - 22000,00 грн; строк кредитування - 1-65 днів (з можливістю продовження строку); спосіб та строк надання кредиту - цілодобово, шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення анкети в строк від 1 хвилини до 3-х днів; процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка: 3,65% - 722,7%, індивідуальна процентна ставка: 361,35% - 722,7%, базова процентна ставка: 722,7%; загальні витрати за кредитом - 180 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) - 1 180,00 грн; реальна річна процентна ставка, процентів річних - 649%.
З наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260217/106364-БТ від 22.02.2026 та виписки за договором №б/н за період 16.02.2022-01.03.2022, а також доданих до позовної заяви позивачем довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» №867385642/28062025/Э від 28.06.2025, платіжних доручень №b7bb63db-d0a7-4110-a738-3d0cee6cb25c від 16.02.2022, №b03ab357-4f5d-4a1d-a5ea-5af8137e0477 від 20.02.2022, №87c07fdb-e37e-403d-ac39-110e5b00c864 від 21.02.2022, №8ec88091-07184549-abf6-9718f1511b27 від 22.02.2022, №72c180bd-7303-4dfd-a481-698e8be0811b від 23.02.2022, №7bdbdaca-a371-48de-8ed9-e2407e97ea25 від 24.02.2022 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» переказало на банківську картку емітовану в Акціонерному товаристві КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідачки по справі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) грошові кошти в загальній сумі 22 000,00 грн згідно договору №867385642 від 16.02.2022, з яких: 16.02.2022 на картку ОСОБА_1 було перераховано 4 000,00 грн, 20.02.2022 - 1 000,00 грн, 21.02.2022 - 4 000,00 грн, 22.02.2022 - 6 000,00 грн, 23.02.2022 - 1 000,00 грн, 24.02.2022 - 6 000,00 грн.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" вбачається, що на виконання кредитного договору №867385642 від 16.02.2022 ОСОБА_1 було видано (шляхом перерахування на картку) грошові кошти шістьма траншами в загальному розмірі 22 000,00 грн строком на 22 дні, при цьому, на виконання договору відповідачкою 13.03.2022 здійснено одну оплату на погашення заборгованості в розмірі 702,00 грн. Станом на 25.05.2022 заборгованість за тілом кредиту становить 21 304,10 грн, а за відсотками нарахованими за користування кредитними коштами - 95,85 грн.
28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу №28/1118-01, пунктом 2.1. розділу 2 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
У пункті 1.3. розділу 1 договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
Пунктом 1.2. розділу 1 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1. розділу 4 договору).
Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1. розділу 8 договору).
Згідно пункту 8.2. розділу 8 договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
28 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно умов якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін.
31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, у відповідності до змісту якої сторони продовжили строк договору до 31 грудня 2021 року. Також в даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції.
31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Також у вказаній угоді розділ 3 договору факторингу викладено в новій редакції, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
Відповідно до наявних в матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги №178 від 25.05.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 і протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги від 25.05.2022 згідно реєстру прав вимоги №178 від 25.05.2022, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» 25 травня 2022 року отримало право вимоги до боржників в кількості 1 558 осіб, в тому числі і до відповідачки по справі ОСОБА_1 за договором №867385642 від 16.02.2022 на загальну суму 21 399,95 грн (21 304,10 грн - заборгованість по основному боргу; 95,85 грн - заборгованість по відсотках). 
На виконання умов договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти в розмірі 494 089,54 грн, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №178 від 25.05.2022 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.
27 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу №27/0524-01, згідно умов п.4.1. якого право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1. договору).
Згідно пункту 8.2. договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1. договору та закінчується 31 грудня 2024 року, але у будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 до договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідачки по справі ОСОБА_1 за договором №867385642 від 16.02.2022 на загальну суму 21 491,54 грн (21 304,10 грн - заборгованість по основному боргу; 187,44 грн - заборгованість по відсотках).
На виконання умов договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» грошові кошти в сумі 5 602 405,52 грн, згідно платіжної інструкції №6617 від 30 травня 2024 року, з зазначенням в ній наступного призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно реєстру №1 від 27.05.2024 та договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 без ПДВ.
Відповідно до розрахунку заборгованості складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», станом на 27.05.2024 (фактично обраховано до 07.07.2022) загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №867385642 від 16.02.2022 становить 21 491,54 грн, з яких: 21 304,10 грн - заборгованість по основному боргу; 187,44 грн - заборгованість по відсотках. 
15 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (клієнт) було укладено договір факторингу №15/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.
Відповідно до п.1.2. розділу 1 договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому - передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п.3.2. розділу 3 договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором, а також ціна продажу встановлюються відповідно до реєстрів боржників, що є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до Акту прийому - передачі Реєстру Боржників від 15 липня 2025 року за договором факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 та витягу з реєстру боржників від 15.07.2025 до договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги на загальну суму заборгованості в розмірі 979 869 825,88 грн, в тому числі право вимоги до відповідачки по справі ОСОБА_1 за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 на загальну суму 21 491,54 грн (21 304,10 грн - заборгованість по основному боргу; 187,44 грн - заборгованість по відсотках).
На виконання умов договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошові кошти в загальному розмірі 9 400 000,00 грн згідно платіжних інструкцій №361 від 24 вересня 2025 року, №381 від 06 жовтня 2025 року, №383 від 07 жовтня 2025 року, №385 від 10 жовтня 2025 року, №396 від 23 жовтня 2025 року, №401 від 24 жовтня 2025 року, №404 від 30 жовтня 2025 року, №409 від 31 жовтня 2025 року, №411 від 03 листопада 2025 року, з зазначенням в них наступних призначень платежу: часткова оплата фінансування за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025 без ПДВ. 
З виписки з особового рахунку за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.12.2025 (за період з 15.07.2025 по 26.12.2025) становить 21 491,54 грн, з яких: 21 304,10 грн - прострочене тіло кредиту; 187,44 грн - прострочені відсотки за користування кредитними коштами.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір кредитної лінії №867385642 від 16 лютого 2022 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою по справі ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та їх використання підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260217/106364-БТ від 22.02.2026, випискою за договором №б/н за період 16.02.2022-01.03.2022, довідками Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» №867385642/28062025/Э від 28.06.2025, платіжними дорученнями №b7bb63db-d0a7-4110-a738-3d0cee6cb25c від 16.02.2022, №b03ab357-4f5d-4a1d-a5ea-5af8137e0477 від 20.02.2022, №87c07fdb-e37e-403d-ac39-110e5b00c864 від 21.02.2022, №8ec88091-07184549-abf6-9718f1511b27 від 22.02.2022, №72c180bd-7303-4dfd-a481-698e8be0811b від 23.02.2022, №7bdbdaca-a371-48de-8ed9-e2407e97ea25 від 24.02.2022.
Також, дослідженими судом договорами факторингу, реєстрами відступлення прав вимоги, платіжними інструкціями, актом звірки підтверджено, що право вимоги за договором №867385642 від 16 лютого 2022 року було відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», яке в подальшому відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило його позивачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс».
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки отримані за договором №867385642 від 16 лютого 2022 року грошові кошти за тілом кредиту в розмірі 21 304,10 грн (з урахуванням внесеної на погашення заборгованості суми) в добровільному порядку відповідачкою не були повернуті, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника ОСОБА_1 виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів за тілом кредиту в сумі 21 304,10 гривень.
Крім того, оскільки відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 187,44 грн нараховані відповідачці в межах строку дії договору, суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача. 
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за кредитним договором №867385642 від 16 лютого 2022 року в загальному розмірі 21 491,54 грн, з яких: 21 304,10 грн - заборгованість по основному боргу (тілу кредиту); 187,44 грн - заборгованість за відсотками нарахованими за користування кредитними коштами.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; додаткову угоду №25771044634 від 01 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; акт прийому - передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (додаток №1 до договору); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10; довіреність від 11 cерпня 2025 року.
Відповідно до акту прийому - передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 - 5 000,00 гривень (2 години); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 - 1 000,00 гривень (2 година); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 - 500,00 гривень (1 година); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №867385642 від 16.02.2022 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500,00 гривень (1 година). Всього, без ПДВ - 7 000,00 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи наведені приписи, категорію справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив:
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Ейс" (м.Київ, вул.Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №867385642 від 16 лютого 2022 року в розмірі 21 491,54 грн (двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто одна гривня п`ятдесят чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
В решті вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 07.08.2026.

Суддя М. В. Петровська