Справа № 357/14344/26
3/357/4396/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2026 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
 
за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 10 серпня 2026 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 ображала нецензурною лайкою та наносила удари своїй сестрі ОСОБА_2 в присутності малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала шкоди її психологічному здоров`ю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що ОСОБА_2 її рідна сестра, яка постійно ображає її та матір. 10.08.2026 року їй зателефонувала її мати, яка на той час перебувала у своєї доньки ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_4 її побила і без взуття вигнала з квартири. Вона приїхала до сестри, мати стояла без взуття біля квартири. Вона сказала матері, щоб вона ішла до автомобіля таксі, а вона пішла до сестри, щоб забрати взуття матері. ОСОБА_4 відчинила двері не відразу та почала кричати та нецензурно її ображати, потім вдарила її та зачинила двері. Вона спустилася до матері та викликала працівників поліції. Ствердила, що ОСОБА_2 вона нецензурною лайкою не ображала та не наносила ударів, ніякої шкоди психологічному здоров`ю малолітній ОСОБА_3 не завдавала. 
Для з`ясування обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення в судове засідання викликалась ОСОБА_1 , однак остання в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була належно повідомлена, причини неявки суду невідомі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівники поліції прибули на виклик. Біля будинку перебувала ОСОБА_1 та її мати, яка перебувала без взуття. Через деякий час підійшла ОСОБА_2 , яка тримала на руках малолітню доньку та почала ображати нецензурно ОСОБА_1 та матір. Працівники поліції разом з ОСОБА_2 та її донькою піднялися до помешкання останньої, щоб забрати взуття, однак ОСОБА_2 пояснила, що не знає де взуття матері. Працівники поліції шукали взуття, але не знайшли, після чого повернулися на вулицю, де перебували ОСОБА_1 та її мати. З переглянутого відеозапису не вбачається, щоб ОСОБА_1 ображала та наносила удари своїй сестрі ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини. З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 нецензурно ображає сестру та матір.
Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши форми оцінки ризиків, згідно з якою уповноваженим працівником поліції визначено рівень небезпеки ОСОБА_1 , як низький, письмові пояснення ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_1 , рапорт працівника поліції, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, суд дійшов наступного висновку.
Відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає в разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачено, що домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно малолітньої дитини.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинила психологічне та фізичне насильство відносно малолітньої дитини, відсутні будь-які пояснення свідків чи очевидців правопорушення, які б могли підтвердити те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.
При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 221, 247, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя | Світлана ДОРОШЕНКО