Справа № 756/6428/26
Провадження № 2/756/6412/26

оболонський районний суд міста києва
 
РІШЕННЯ
 
іменем України
 
(заочне)
 
23 липня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У С Т А Н О В И В :
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 98 620 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 08.07.2025-100001440, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 28 000 грн строком на 184 дні з датою повернення 07.01.2026, зі сплатою процентів за фіксованою ставкою 1% за кожен день користування кредитом.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач належним чином умови договору не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 98 620 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 28 000 грн, за процентами - 51 020 грн, комісії - 5 600 грн та неустойки - 14 000 грн.
Разом з тим, відповідачем здійснено часткові сплати за кредитом на загальну суму 500 грн, що враховано позивачем при визначенні розміру заборгованості.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляла.
За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 08.07.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 08.07.2025-100001440, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 28 000 грн на строк 184 дні, з датою повернення 07.01.2026, зі сплатою процентів за фіксованою ставкою 1% за кожен день користування кредитом (пп. 2-6 Заявки). Умовами договору передбачено також комісію, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 20% від суми кредиту, що становить 5 600 грн та нараховується в день видачі кредиту (п. 7 Заявки), і неустойку у розмірі 280 грн за кожен день невиконання (неналежного виконання) кожного окремого зобов`язання (п. 15 Заявки).
Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, направленим на вказаний нею номер телефону, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 28 000 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» від 08.04.2026 № 1-0804, згідно з яким 08.07.2025 на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 перераховано 28 000 грн (номер транзакції в системі iPay.ua - 796502406, призначення платежу - видача за кредитним договором № 08.07.2025-100001440).
Відповідач узяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, унаслідок чого станом на 06.04.2026 утворилася заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком складається із заборгованості за тілом кредиту - 28 000 грн, за процентами - 51 020 грн, комісії - 5 600 грн та неустойки (штрафу) - 14 000 грн. На часткове погашення заборгованості відповідачем сплачено 500 грн, що враховано у розрахунку.
Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів повного виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 28 000 грн, тоді як відповідач узятих на себе зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконала. За таких обставин вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28 000 грн та за процентами за користування кредитом у розмірі 51 020 грн є обґрунтованими.
Проценти за користування кредитом нараховані позивачем за фіксованою ставкою 1% за кожен день у межах строку кредитування - за період з 08.07.2025 по 07.01.2026, тобто в межах строку, на який надавався кредит. Максимальний розмір денної процентної ставки (1%), встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», позивачем не перевищено. Проценти за користування кредитом за своєю правовою природою є платою за наданий кредит, а не мірою відповідальності за порушення зобов`язання; їх розмір визначено договором, умови якого відповідач не оспорювала і недійсними вони не визнавалися. За таких обставин підстав для зменшення нарахованих у межах строку кредитування процентів суд не вбачає.
Щодо комісії, пов`язаної з наданням кредиту, у розмірі 5 600 грн суд зазначає наступне. Умовами договору (п. 7 Заявки) передбачено разову комісію за надання кредиту, яка нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Така комісія за своєю правовою природою є платою за разову дію кредитодавця з надання (видачі) кредиту, можливість встановлення якої передбачена ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога про її стягнення є правомірною та підлягає задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу) у розмірі 14 000 грн, суд вважає, що у цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Наведене тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, згідно з якою позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення, допущене у період дії воєнного стану.
Доводи позивача про правомірність нарахування неустойки з посиланням на виключення пункту 6.1 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» суд відхиляє, оскільки звільнення позичальника від сплати неустойки за прострочення, допущене у період дії воєнного стану, встановлене пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який є чинним, поширюється на кредитні договори і договори позики та підлягає застосуванню незалежно від наведених позивачем змін до Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки заявлена неустойка (штраф) у розмірі 14 000 грн нарахована за прострочення виконання зобов`язання, допущене у період дії воєнного стану, стягнення такої неустойки не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені належними і достатніми доказами частково, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню - у розмірі 84 620 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту (28 000 грн), за процентами за користування кредитом (51 020 грн) та комісії за надання кредиту (5 600 грн). У задоволенні решти позовних вимог (про стягнення неустойки у розмірі 14 000 грн) слід відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на суму 84 620 грн із заявлених 98 620 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2 284,45 грн (2 662,40 грн х 84 620 грн : 98 620 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 08.07.2025-100001440 від 08.07.2025 у розмірі 84 620 грн та судовий збір у розмірі 2 284,45 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, адреса: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Оболонським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя         Андрій ПУКАЛО