ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/1774/26 пров. № А/857/19152/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Сала П. І.,
суддів: Димарчук Т. М., Іщук Л. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року (суддя Мартинюк В.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування та виплату йому компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 03.07.2024 по 23.01.2026 на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати" та просив зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому таку компенсацію за вказаний період.
На підтримку заявлених позовних вимог зазначив, що 23.01.2026, на виконання рішення суду у справі № 380/9409/25, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувало на банківський рахунок позивача недоотриману пенсію в сумі 92 443,15 грн, однак при цьому не здійснило нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 позов задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини недоотриманої пенсії за період з 03.07.2024 по 23.01.2026 на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини недоотриманої пенсії за період з 03.07.2024 по 23.01.2026 на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати".
У поданій апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Наголошує, що у відповідача відсутній обов`язок виплати компенсації втрати частини недоотриманої пенсії, оскільки виплачені позивачу у січні 2026 року кошти були отримані ним на виконання судового рішення і Головне управління не допустило порушення строків виплати пенсії.
Позивач правом на подання відзив на апеляційну скаргу не скористався.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Так, матеріалами справи підтверджується, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.12.2024 № 145 про утримання з ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій за період з 03.07.2024 по 31.12.2024 у загальному розмірі 92 443,15 грн.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області припинити утримання коштів з сум нарахованої ОСОБА_1 пенсії, що здійснюється в рахунок погашення переплати пенсії за період з 03.07.2024 по 31.12.2024 у загальному розмірі 92 443,15 грн та повернути неправомірно утримані за рішенням від 17.12.2024 № 145 кошти.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25 - без змін.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.12.2025 про добровільне виконання рішення суду, в якій просив виконати рішення суду у справі № 380/9409/25.
Відповідач листом від 07.01.2026 повідомив, що на виконання рішення суду у справі № 380/7174/25 розмір пенсії перераховано без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску, без обмеження максимального розміру пенсії з 03.07.2024 у розмірі 100 559,74 грн та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою № 1 з 01.01.2025 - 100559,74 грн та з 01.03.2025 у сумі 102 434,74 грн. Доплата, обчислена на виконання рішення № 380/7174/25 за період з 03.07.2024 по 31.10.2025 становить 433 944,31 грн, в тому числі 375 509,50 грн - відкладена (ретроспективна) виплата (з 03.07.2025 по 12.08.2025) та 58 434,81 грн - поточна виплата (з 13.08.2025 по 31.10.2025). Виплата пенсії, перерахованої за рішенням у справі № 380/7174/25, проводиться додатково, виключно в межах виділених бюджетних асигнувань, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на зазначені цілі. Для забезпечення виплати розміру перерахованої пенсії за рішенням у справі виплатних відомостей № 3 80/7174/25, в межах виділених на зазначені цілі бюджетних асигнувань, до жовтня 2025 року включено доплату в сумі 8806,23 грн, листопада 2025 року - 5240,80 грн та 8043,40 грн, у грудні 2025 - 7461,42 грн. На підставі пункту 5 Порядку № 821 здійснено виплату за відкладеною ретроспективною заборгованістю на виконання рішення № 380/25525/24: жовтень 2025 року - 187,35 грн; листопад 2025 року в сумі - 187,35 грн; грудень 2025 року - 187,35 грн. Щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25 інформує. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25 (далі - Рішення у справі № 380/9409/25), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2025, зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління) припинити утримання коштів з сум нарахованої ОСОБА_1 пенсії, що здійснюється в рахунок погашення переплати пенсії за період з 03.07.2024 року по 31.12.2024 у загальному розмірі 92 443,15 грн та повернути неправомірно утримані за рішенням від 17.12.2024 № 145 кошти. На виконання рішення у справі № 380/9409/25 Головним управлінням припинено утримання коштів з сум нарахованої пенсії. Кошти, утримані за рішенням Головного управління від 17.12.2024 № 145 будуть виплачені одноразово в найближчий виплатний період.
Позивач звернувся до відповідача із інформаційним запитом від 25.12.2025, в якому просив надати достовірний, зрозумілий розрахунок виконання судового рішення у справі № 380/9409/25; надати щомісячні нарахування з дати вступу судового рішення в законну силу з поясненнями причин тривалого невиконання судового рішення.
Відповідач листом від 31.12.2025 повідомив, що на виконання рішення суду у справі № 380/9409/25 припинено утримання коштів з сум нарахованої пенсії. Кошти, утримані згідно рішення Головного управління від 17.12.2024 № 145 будуть виплачені одноразово в найближчий виплатний період.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 у справі № 380/9409/25 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25 – задоволено; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом 60 днів з дня отримання цієї ухвали подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25.
23.01.2026 позивачу на картковий банківський рахунок відповідач перерахувавкошти в сумі 92 443,15 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до законодавства компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством. Таким чином, оскільки утримання сум з пенсії та їх несвоєчасна виплата позивачу за минулі періоди сталися з вини відповідача, що підтверджується рішення суду від 23.06.2025 року у справі №380/9409/25, позивач має право на компенсацію частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих йому на підставі цього судового рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів, у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ, з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 2050-ІІІ).
Згідно із статтею 1 зазначеного Закону, у зв`язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За правилами статей 2, 3 Закону України № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Наведені вище норми встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, один і більше календарних місяців; вказують на визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону; а також порядок обчислення суми компенсації.
З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2001 № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
Пунктами 2, 3 Порядку № 159 визначено, що компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Абзацом 1 пункту 4 Порядку № 159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зміст наведених нормативних положень дає підстави стверджувати, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом України № 2050-III, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. Одночасно законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці.
Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 520/2020/19 та від 25.03.2025 у справі № 400/8389/21.
У постанові від 14.05.2025 у справі № 160/672/24 Верховний Суд також зазначив: "основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.".
Отже, виникненню права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передує несвоєчасне нарахування та виплата доходу за певний період, адже нарахування такого виду компенсації проводиться шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць, на індекс інфляції в період невиплати доходу.
Тобто, для проведення компенсації обов`язковою умовою є наявність нарахованого, але не виплаченого доходу, а також порушення встановлених строків його виплати на один і більше календарний місяць.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі № 380/9409/25 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 23.01.2026 виплатило позивачу кошти в сумі 92 443,15 грн у вигляді недоотриманої позивачем за період з 03.07.2024 по 31.12.2024.
Отже, остаточний розрахунок з позивачем проведено лише 23.01.2026, і пропуском встановлених законом строків виплати пенсії.
Оскільки сума пенсійної заборгованості виплачена позивачу, а компенсація втрати частини доходів відповідно до Закону України № 2050-ІІІ та Порядку №159 здійснюється в день виплати основної суми доходу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.11.2022 у справі № 674/22/17, від 24.07.2024 у справі №520/2674/2020, від 31.07.2024 у справі № 480/1704/19, в яких зазначено, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Тобто виплата компенсації втрати частини доходів пов`язана з виплатою основної суми доходу».
Окрім того, суд застосовує правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові № 520/25464/23 від 03.12.2025, де зазначено (пункт 18), що підставою для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є затримка на один і більше календарних місяців виплати доходів згідно з рішенням суду. 
Таким чином, обов`язок з виплати компенсації виникає у випадку порушення строків виплати доходів та виплати нарахованих доходів. 
У спірному випадку порушення має місце, адже суми належної позивачу пенсії були виплачені відповідачем 23.01.2026 несвоєчасно.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні цього спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
З огляду на результат апеляційного перегляду, розподіл судових витрат в суді апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі № 380/1774/26 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Суддя-доповідач | | П. І. Сало
судді | | Т. М. Димарчук
| | Л. П. Іщук