Справа № 296/918/26
2/296/2232/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

07 серпня 2026 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 у розмірі 25 159,42 грн;
- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №197519360, який підписано відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV48G6B, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 1 500,00 грн, суму якого в подальшому було збільшено до 6 000,00 грн, та зобов`язалась його повернути і сплатити відсотки за користування кредитом. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Також вказує, що на підставі витягу з реєстру прав вимоги №161 від 23.11.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки. 30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 до договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 11.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем по справі Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс»» було укладено договір факторингу №11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №197519360. Факт переходу до позивача права вимоги до відповідачки підтверджується реєстром боржників №б/н від 14.07.2025 та актом прийому - передачі реєстру боржників за договором факторингу. Оскільки відповідачка ОСОБА_1 не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у неї виникла заборгованість, яка становить 25 159,42 грн та складається з наступного: 5 999,30 грн - заборгованість по тілу кредиту; 19 160,12 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Петровської М.В. від 13 лютого 2026 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано докази.
Відповідачка ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавала. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з судовою повісткою - повідомленням у цивільній справі, двічі направлялись на адресу відповідачки за зареєстрованим місцем її проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачка повідомлялась про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі №910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 21 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - кредитодавець) та відповідачкою по справі ОСОБА_1 (далі - позичальник) було укладено договір кредитної лінії №197519360, який підписано останньою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV48G6B.
Згідно п.1.1. розділу 1 договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Пунктами 1.3. та 1.4. розділу 1 договору передбачено наступне: кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 1 500 грн 00 коп одразу після укладення договору, який має бути повернено до 03.09.2021; позичальник в будь - який час протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту.
Згідно пункту 1.7. розділу 1 договору, кредитна лінія надається строком на 13 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 03.09.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Відповідно до п.4.2. розділу 4 договору, строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.1.3. та п.1.7. договору.
У пункті 1.8. розділу 1 договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті необмежена.
Згідно п.1.12. розділу 1 договору, факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; проценти нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичалником.
З пунктів 1.9.1., 1.9.2., 1.9.3. розділу 1 договору вбачається, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Виключно на період строку визначеного в п.1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Згідно наявного в матеріалах справи паспорту споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до договору №197519360 від 21.08.2021, в якому в якості споживача зазначено ОСОБА_1 , вбачається, що в ньому містяться наступні відомості щодо умов кредитування в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»: мета отримання кредиту - на споживчі цілі; тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту становить 100 - 22000,00 грн; строк кредитування - 1-30 днів (з можливістю продовження строку); спосіб та строк надання кредиту - цілодобово, шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення анкети в строк від 1 хвилини до 3-х днів; процентна ставка, процентів річних - дисконтна процентна ставка: 3,65% -722,7%, індивідуальна процентна ставка: 361,35% - 722,7%, базова процентна ставка: 722,7%; загальні витрати за кредитом - 180 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) - 1 180,00 грн; реальна річна процентна ставка, процентів річних - 649%.
З наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260224/106210-БТ від 26.02.2026 та виписки за договором №б/н за період 22.08.2021-27.08.2021, а також доданих до позовної заяви позивачем двох довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» №197519360/28062025/Э від 28.05.2025, платіжних доручень №9fdc46de-b33c-4e06-ac5e-e542d1245932 від 21.08.2021 і №685279d3-46c9-40ab-a289-18a379f41a5f від 22.08.2021 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» переказало на банківську картку емітовану в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я відповідачки по справі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) грошові кошти в загальній сумі 6 000,00 грн згідно договору №197519360, з яких: 21.08.2021 ОСОБА_1 було перераховано 1 500,00 грн, 22.08.2021 було перераховано 4 500,00 грн.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" вбачається, що на виконання кредитного договору №197519360 від 21.08.2021 ОСОБА_1 було надано грошові кошти в загальному розмірі 6 000,00 грн строком на 13 днів, при цьому, на виконання договору відповідачкою здійснено дві оплати на погашення заборгованості в загальному розмірі 1 771,00 грн, а саме: 03.09.2021 на суму 1 456,00 грн, та 06.10.2021 на суму 315,00 грн (з вказаних коштів внесених відповідачкою 0,70 грн зараховано в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а решту в рахунок погашення відсотків). Станом на 23.11.2021 заборгованість за тілом кредиту становить 5 999,30 грн, а за відсотками нарахованими за користування кредитними коштами - 12 366,48 грн.
28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу №28/1118-01, пунктом 2.1. розділу 2 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
У пункті 1.3. розділу 1 договору визначено, що «право вимоги» - означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржника по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строку платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
Пунктом 1.2. розділу 1 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, в саме Реєстрах прав вимоги.
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (пункту 4.1. розділу 4 договору).
Цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1. розділу 8 договору).
Згідно пункту 8.2. розділу 8 договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
28 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно умов якої строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін.
31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, у відповідності до змісту якої сторони продовжили строк договору до 31 грудня 2021 року. Також в даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції.
31 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Також у вказаній угоді розділ 3 договору факторингу викладено в новій редакції, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
Відповідно до наявних в матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги №161 від 23.11.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 і протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги від 23.11.2021 згідно реєстру прав вимоги №161 від 23.11.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» 23 листопада 2021 року отримало право вимоги до боржників в кількості 2 773 особи, в тому числі і до відповідачки по справі ОСОБА_1 за договором №197519360 від 21.08.2021 на загальну суму 18 365,78 грн (5 999,30 грн - заборгованість по основному боргу; 12 366,48 грн - заборгованість по відсотках). 
На виконання умов договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти в розмірі 8 803 347,87 грн, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №161 від 23.11.2021 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.
30 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу №30/1023-01, положеннями якого передбачено наступне: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п.4.1. розділу 4); цей договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (пункт 8.1. розділу 8 договору); строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1. договору та закінчується 31 грудня 2024 року, але у будь - якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п.8.2. розділу 8 договору).
Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за умовами договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 отримало право вимоги до відповідачки по справі 
ОСОБА_1 за договором №197519360 від 21.08.2021 на загальну суму 25 159,42 грн (5 999,30 грн - заборгованість по основному боргу; 19 160,12 грн - заборгованість по відсотках).
На виконання умов договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» грошові кошти в сумі 3 139 070,13 грн, згідно платіжної інструкції №4939 від 31 жовтня 2023 року, з зазначенням в ній наступного призначення платежу: оплата за відступлення права вимоги згідно реєстру №1 від 30.10.2023 та договору факторингу №30/1023-01 від 30.10.2023 без ПДВ.
Відповідно до розрахунку заборгованості складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», станом на 30.10.2023 (фактично обраховано до 31.12.2021) загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №197519360 від 21.08.2021 становить 25 159,42 грн, з яких: 5 999,30 грн - заборгованість по основному боргу; 19 160,12 грн - заборгованість по відсотках. 
11 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу №11/07/25-Е, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників.
Відповідно до п.1.2. розділу 1 договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому - передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п.3.2. розділу 3 договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025, загальна сума прав вимоги, що відступаються за цим договором, а також ціна продажу встановлюються відповідно до реєстрів боржників, що є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до Акту прийому - передачі Реєстру Боржників від 14 липня 2025 року за договором факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 та витягу з реєстру боржників від 14.07.2025 до договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 (додаток №1 до договору факторингу), від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до позивача по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги на загальну суму заборгованості в розмірі 996 505 058,33 грн, в тому числі право вимоги до відповідачки по справі ОСОБА_1 за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 на загальну суму 25 159,42 грн (5 999,30 грн - заборгованість по основному боргу; 19 160,12 грн - заборгованість по відсотках).
На виконання умов договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошові кошти в загальному розмірі 5 677 850,80 грн згідно платіжних інструкцій №317 від 12 серпня 2025 року, №344 від 04 вересня 2025 року, №355 від 18 вересня 2025 року, №356 від 19 вересня 2025 року, №357 від 19 вересня 2025 року, №358 від 19 вересня 2025 року, №360 від 24 вересня 2025 року, з зазначенням в них наступних призначень платежу: часткова оплата фінансування за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 без ПДВ. 
З виписки з особового рахунку за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 26.12.2025 (за період з 14.07.2025 по 26.12.2025) становить 25 159,42 грн, з яких: 5 999,30 грн - заборгованість по основному боргу; 19 160,12 грн - заборгованість по відсотках.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).
Згідно ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір кредитної лінії №197519360 від 21 серпня 2021 року був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою по справі ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260224/106210-БТ від 26.02.2026, випискою за договором №б/н за період 22.08.2021-27.08.2021, двома довідками Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» №197519360/28062025/Э від 28.05.2025, платіжними дорученнями №9fdc46de-b33c-4e06-ac5e-e542d1245932 від 21.08.2021 і №685279d3-46c9-40ab-a289-18a379f41a5f від 22.08.2021.
Також, дослідженими судом договорами факторингу, реєстрами відступлення прав вимоги, платіжними інструкціями, актом звірки підтверджено, що право вимоги за кредитним договором №197519360 від 21 серпня 2021 року було відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», яке в подальшому відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу відступило його позивачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс».
Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки отримані за кредитним договором №197519360 від 21 серпня 2021 року грошові кошти за тілом кредиту в розмірі 5 999,30 грн (з урахуванням коштів внесених відповідачкою на погашення заборгованості за договором) в добровільному порядку відповідачкою не були повернуті, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника ОСОБА_1 виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів за тілом кредиту в сумі 5 999,30 гривень.
Крім того, оскільки відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 19 160,12 грн нараховані відповідачці в межах строку дії договору, суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача. 
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за кредитним договором №197519360 від 21 серпня 2021 року в загальному розмірі 25 159,42 грн, з яких: 5 999,30 грн - заборгованість по основному боргу (тілу кредиту); 19 160,12 грн - заборгованість за відсотками нарахованими за користування кредитними коштами.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачки.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; додаткову угоду №25770926545 від 01 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; акт прийому - передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року (додаток №1 до договору); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10; довіреність від 11 cерпня 2025 року.
Відповідно до акту прийому - передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року сума гонорару адвоката складається з вартості таких послуг: складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 - 5 000,00 гривень (2 години); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 - 1 000,00 гривень (2 година); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 - 500,00 гривень (1 година); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №197519360 від 21.08.2021 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500,00 гривень (1 година). Всього, без ПДВ - 7 000,00 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи наведені приписи, категорію справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив:
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Ейс" (м.Київ, вул.Поправки Юрія, будинок 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №197519360 від 21 серпня 2021 року в розмірі 25 159,42 грн (двадцять п`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень сорок дві копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
В решті вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 07.08.2026.

Суддя М. В. Петровська