Єдиний унікальний номер 341/771/26 
Номер провадження 1-кп/341/158/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2026 № 12026090000000221 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні має малолітнього сина, є особою з інвалідністю війни ІІІ групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогочастиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_4 , 
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,
захисника -адвоката: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,
в с т а н о в и в :
Згідно з додатком № 1, затвердженим пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси, вибухові речовини (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.
Однак, ОСОБА_3 , не маючи, передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, діючи у порушення указаних нормативно-правових актів, вчинив кримінальне правопорушення.
При невстановлених досудовим розслідуванням і судом обставинах та часі, проте не пізніше 06.02.2022, перебуваючи в адміністративних межах Волноваського району Донецької області, де проходив службу на посаді головного сержанта окремого розвідувального взводу НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та брав участь у бойових діях, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, придбав вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої, а саме: 
- військову автоматичну нарізну вогнепальну зброю марки АКС-74 (автомат Калашникова зразка 1974 року із складним прикладом), № НОМЕР_2 , під 5,45-мм військовий патрон, промислового виробництва;
- 205 (двісті п`ять) 5,45-мм патронів центрального бою, з них: 171 патрон із звичайною, 28 із кулею, що має покращені пробивні властивості та 6 із кулею, що має зменшену швидкість, промислового виробництва, що належать до військових боєприпасів для вогнепальної нарізної зброї;
- уніфікований запал УЗРГМ до ручних гранат, який придатний для ініціювання вибухової речовини, та відноситься до вибухових пристроїв. 
У подальшому ОСОБА_3 вказані вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові пристрої під час проходження військової служби зберігав при собі, а після звільнення 06.02.2022 з військової служби незаконно, без передбаченого законом дозволу перевіз вказані предмети до місця свого проживання та незаконно зберігав їх до 19 лютого 2026 року (до моменту вилучення правоохоронними органами) у власному житловому будинку АДРЕСА_2 . 
19 лютого 2026 року у період часу з 13 год 46 хв до 18 год 56 хв, під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду обшуку у житловому будинку АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , указана вогнепальна зброя, бойові припаси та вибухові пристрої вилучені правоохоронними органами. 
В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину за вищевказаними обставинами та пояснив, що у 2016 році пішов добровольцем на фронт. Підтвердив обставини за обвинувальним актом придбання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв. Звільнившись  06.02.2022 з військової служби, незаконно зберігав зброю, бойові припаси та пристрої за місцем свого проживання. Щиро розкаявся у скоєному. 
Надані обвинуваченим в судовому засіданні показання відповідають обставинам справи.
Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчиненого, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події скоєного кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.
Згідно зі ст. 337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення. 
Оцінивши у сукупності показання обвинуваченого, відомості, що характеризують його як особу, суд вважає доведеною вину  ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-злочині та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; раніше не судимий; є учасником АТО та учасником бойових дій. Переніс низку закритих черепно-мозкових травм внаслідок бойових дій , тривалий час лікувався, проходив реабілітацію і по теперішній час, через що був комісований зі служби в армії; є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи. Має безліч грамот за старанне та сумлінне виконання службових (бойових) обов`язків, а також нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції».
За характеристикою з місця проживання зарекомендував себе позитивно. Є вкрай активним та небайдужим членом громади села Височанка, охоче долучається до вирішення спільних питань, підтримує сусідів, є врівноваженим, доброзичливим та турботливим батьком, на утриманні має малолітнього сина, 2014 року народження.  ОСОБА_3 характеризується виключно позитивно — як гідний громадянин, справжній захисник України, турботливий сім`янин та активний член суспільства. 
Обставинами, які відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, високу патріотичну позицію обвинуваченого.
Так, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Розкаяння передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. 
Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.
З огляду на викладене, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
Про щире каяття  ОСОБА_3  свідчить його поведінка під час судового розгляду, коли він з`являвся в кожне судове засідання, виконував процесуальні обов`язки, надав суду покази та зі стадіїї досудового розслідування визнав вину у своєному, негативно оцінює злочин, щиро жалкує про вчинене.
Відповідно до досудової доповіді, дослідження інформації, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, умов життєдіяльності, відносин у суспільстві ризики вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення, а також рівень його небезпеки для суспільства оцінюються як «середній», в зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
З огляду на вищевикладене, ураховуючи особу обвинуваченого, який визнав свою провину; щиро розкаявся; його високу патріотичну позицію, що виявилася у діяльному коханні до Батьківщини, усвідомленої громадянської відповідальності та готовності ставити інтереси суспільстваі держави вище особистих, а також відсутість обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з покладанням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, призначення якого, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Під час досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 20.06.2026, який вважається закінченим.
Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376КПК України, ст. 263 КК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України встановити відносно  ОСОБА_3  обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, частини 1, а саме: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. 
-пунктом 2 частини 3, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 
- військову автоматичну нарізну вогнепальну зброю марки АКС-74 (автомат Калашникова зразка 1974 року із складним прикладом), № НОМЕР_2 , під 5,45-мм військовий патрон, промислового виробництва;
- 205 (двісті п`ять) 5,45-мм патронів центрального бою, з них: 171 патрон із звичайною, 28 із кулею, що має покращені пробивні властивості та 6 із кулею, що має зменшену швидкість, промислового виробництва, що належать до військових боєприпасів для вогнепальної нарізної зброї;
- уніфікований запал УЗРГМ до ручних гранат, який придатний для ініціювання вибухової речовини, та відноситься до вибухових пристроїв - знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

  Суддя	ОСОБА_6