СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/2434/25
пр. № 2/759/534/26
01 липня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Твердохліб Ю.О.,
за участю секретаря судових засідань Жиглій Є.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідача Глузд О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про стягнення матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2025 року позивач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» (далі - КП «Святошинське лісопаркове господарство») та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 861 779,19 грн як різницю між фактичним розміром шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та страховою виплатою.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 08 травня 2024 приблизно о 10.30 год. в м. Києві, на пр-ті Берестейському, ОСОБА_3 , керуючи трактором «Беларус», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «2ПТС», державний номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи розворот поза перехрестям, не впевнився в безпечності, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі автомобілю Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з цим автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п 2.3 (б), 10.4 Правил дорожнього руху.
04 вересня 2024 року Київським апеляційним судом було винесено постанову у справі № 759/10438/24, згідно з якої ОСОБА_3 було визнано винним в ДТП, яка трапилася 08 травня 2024 року приблизно о 10.30 годин, в м. Києві, на пр-ті Берестейському.
Позивач зазначив, що згідно з наказом від 01 серпня 2022 року № 393-к/тр ОСОБА_3 обіймає посаду тракториста Святошинського лісництва КП «Святошинське лісопаркове господарство» та на час скоєння ДТП виконував свої трудові обов`язки.
У результаті ДТП, де працівника КП «Святошинське лісопаркове господарство» було визнано винним, ОСОБА_4 отримав збитки у вигляді пошкодженого транспортного засобу.
З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп»), у якій був застрахований трактор та причеп.
Листом від 07 жовтня 2024 року № 240001022490-3 ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» повідомило, що здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 156 800,00 грн. 
Позивач зазначив, що суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих ОСОБА_1 збитків.
З метою визначення завданої шкоди потерпілій особі, позивач замовив транспортно-товарознавчу експертизу та згідно з висновком експерта від 30 жовтням 2024 року № 1-30/10, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 складає 968 579,19 грн.
Сума завданих позивачу збитків становить 811 779,19 грн (968 579,19 грн - 156 800,00 грн = 811 779,19 грн).
Позивач вважає, що затрати понесені на оплату послуг експерта також відносяться до суми збитків. Позивач сплатив 50 000,00 грн за проведення експертиз у справі, а тому ця сума включена ним до загальної суми позову з якої сплачено судовий збір.
З метою врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати коштів в добровільному порядку.
З відповіді відповідача від 19 грудня 2024 року № 077/16-1567 вбачається, що відповідач визнає лише суму 496 854,45 грн. Однак повідомив, що зможе сплатити її лише після винесення судом рішення у справі.
Процесуальні дії
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а. с. 63-64 т. 1).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено у справі підготовче судове засідання на 10 березня 2025 року (а.с. 65-66 т. 1).
14 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому КП «Святошинське лісопаркове господарство» просить позовні вимоги задовольнити частково у сумі 443 646,63 грн, мотивуючи це тим, що судовий експерт завищив загальну вартість ремонту пошкодженого автомобіля. Відповідач визнає вартість ремонту у сумі 595 446,63 грн (а. с. 75-103 т. 1).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 квітня 2025 року призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу.
На розгляд експерта поставлено наступне питання: яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Cadillac XT5, державний номерний знак НОМЕР_3 , на дату ДТП 08 травня 2024 року? 
Провадження у справі зупинене до отримання висновку експерт (а. с. 121-123 т. 1).
Супровідним листом від 07 травня 2025 року № 19/38/4-23242-2025 Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр направив до суду клопотання експерта та рахунок на оплату проведення судової експертизи (а. с. 129-132 т. 1).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Святошинське лісопаркове господарство», треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про стягнення матеріальних збитків завданих в результаті ДТП. 
Призначено підготовче засідання на 23 червня 2025 року (а. с. 134 т. 1). 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2025 року клопотання експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Титорчука В.Г. про надання об`єкта дослідження для огляду та додаткових матеріалів задоволено.
Направлено матеріали цивільної справи № 759/2434/25 (1 том) до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для продовження проведення призначеної ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 квітня 2025 року судово автотоварознавчої експертизи.
Провадження у справі зупинене до отримання висновку експертизи (а. с. 149-150 т. 1).
15 жовтня 2025 року до суду надійшов висновок експерта від 22 вересня 2025 року № СЕ-19-25/26108-АВ (а. с. 155-189 т. 1).
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 17 листопада 2025 року (а. с. 191 т. 1).
14 листопада 2025 року Вашук Т.Г. через підсистему «Електронний суд» подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь позивача 895 666,38 грн як різницю між фактичним розміром шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та страховою виплатою (а. с. 200-205 т. 1).
21 квітня 2026 року до суду надійшло клопотання відповідача, у якому зазначено, що у разі стягнення з відповідача грошових коштів, передати пошкоджений транспортний засіб у власність КП «Святошинське лісопаркове господарство» (а. с. 224-225 т. 1).
21 квітня 2026 року надійшли додаткові пояснення, у яких КП «Святошинське лісопаркове господарство» зазначило про те, що у матеріалах справи є три розрахунки вартості відновлювального ремонту автомобіля: розрахунок, складений ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Cadillac XT5, державний номерний знак НОМЕР_3 складає 595 446,63 грн, розрахунок складений судовим експертом Таракановим Ю.Ю. у висновку експерта № 1-30/10 - 968 579,19 грн, розрахунок складений судовим експертом Титорчук В.Г. у висновку № СЕ-19-25/26108АВ - 1 002 466,38 грн. У цих розрахунках є суттєві розбіжності, зокрема одна і таж сама деталь коштує по-різному. 
КП «Святошинське лісопаркове господарство» вважає, що судовими експертами завищено загальну вартість ремонту пошкодженого автомобіля, та визнає вартість ремонту, яка була розрахована ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» в сумі 595 446,03 грн, а з урахуванням вже виплаченого страхового відшкодування в розмірі 156 800,00 грн вважає, що різниця становить 438 646,63 грн (а. с. 229-230 т. 1)
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 квітня 2026 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог. У подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.
Закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 травня 2026 року (а. с. 232-234 т. 1).
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача в судовому засіданні зазначила про часткове визнання позову, у разі задоволення позову повністю просила передати автомобіль відповідачу.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 08 травня 2024 приблизно о 10.30 годин, в м. Києві, на пр-ті Берестейському, ОСОБА_3 , керуючи трактором «Беларус», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «2ПТС», державний номерний знак НОМЕР_2 , виконуючи розворот поза перехрестям, не впевнився в безпечності, не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі автомобілю Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з цим автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п 2.3 (б), 10.4 Правил дорожнього руху.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року скасовано постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а. с. 21-23 т. 1).
Листом від 07 жовтня 2024 року № 240001022490-3 ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» повідомило ОСОБА_1 про те, що здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 156 800,00 грн (а. с. 24 т. 1).
Згідно з висновком судового експерта Тараканова Ю.Ю. від 30 жовтням 2024 року №1-30/10, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 складає 968 579,19 грн (а. с. 25-47 т. 1).
Адвокат Натина А.О. в інтересах позивача 27 листопада 2024 року звернувся до відповідача з претензією щодо сплати коштів в добровільному порядку (а. с. 54-55 т. 1).
У відповіді КП «Святошинське лісопаркове господарство» від 19 грудня 2024 року № 077/16-1567 вбачається, що відповідач визнає лише суму 496 854,45 грн (а. с. 56 т. 1).
Згідно з наказом від 01 серпня 2022 року № 393-к/тр ОСОБА_3 поряд зі своєю основною роботою обумовленою трудовим договором, обіймає посаду тракториста Святошинського лісництва КП «Святошинське лісопаркове господарство» (а. с. 57 т. 1).
Власником трактора «Беларус», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «2ПТС», державний номерний знак НОМЕР_2 є КП «Святошинське лісопаркове господарство» (а. с. 57, 58 т. 1).
Листом від 06 січня 2024 року № 240001022490-8 ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» повідомило КП «Святошинське лісопаркове господарство» про виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 у сумі 156 800,00 грн (з вирахуванням розміру франшизи, а. с 80 т. 1)
У висновку судового експерта ОСОБА_5 від 22 вересня2025 року № СЕ-19-25/26108-АВ вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 станом на дату ДТП, а саме 08 травня 2024 року складала 1 002 466,38 грн (а. с. 156-189 т. 1).
Вирішуючи справу суд має визначити вид спірних правовідносин між сторонами, обрати норму права, що їх регулює та правильно застосувати її.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з статтею 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час вчинення ДТП) встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу трактором «Беларус», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «2ПТС», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп».
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно з положенням п. 36.2 ст.36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Відповідно до вимог п. 36.4. ст. 36 зазначеного вище Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування).
Згідно із ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» здійснило виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 156 800,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. 
Таким чином, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
За статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
У висновку судового експерта Титорчука В.Г. від 22 вересня 2025 року № СЕ-19-25/26108-АВ вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Cadillac, державний номерний знак НОМЕР_3 станом на дату ДТП, а саме 08 травня 2024 року, складала 1 002 466,38 грн.
Вказаний експертний висновок відповідачем не спростовано, будь яких належних та допустимих доказів у підтвердження своїх заперечень суду не надано.
ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» виплатила ОСОБА_1 страхову суму у розмірі 156 800,00 грн.
Таким чином, невідшкодованою ОСОБА_1 залишається шкода у розмірі 845 666,38 грн (1 002 466,38) - 156 800,00)).
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) сформульовано висновок, що результат аналізу норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц та постановах Верховного Суду: від 23 березня 2020 року у справі № 373/1773/18-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 501/2298/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 534/872/16-ц.
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки необхідно розуміти юридичну або фізичну особу, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17).
Встановивши, що ОСОБА_3 , перебуваючи в трудових відносинах з КП «Святошинське лісопаркове господарство», керуючи належним підприємству трактором «Беларус», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «2ПТС», державний номерний знак НОМЕР_2 , заподіяв шкоду позивачу, суд вважає за можливе покласти на роботодавця обов`язок з відшкодування позивачу різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 845 666,38 грн.
Також позивач просив стягнути з відповідача затрати, понесені на оплату послуг експерта, які також відносяться до суми збитків, а саме 50 000,00 грн за проведення експертиз у справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23) зазначено, що витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 132, КАС України, стаття 123 ГПК України, стаття 133 ЦПК України). Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи. У випадку подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зокрема, інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і у разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, такий висновок не приймається судом до розгляду (стаття 101 КАС України, стаття 98 ГПК України, стаття 102 ЦПК України).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. 
Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Оскільки суд під час вирішення справи взяв до уваги висновок від 22 вересня 2025 року, а висновки від 03 вересня 2024 року та від 30 жовтня 2024 року судом не були враховані як доказ, підстав для відшкодування витрат на проведення вказаних експертиз в сумі 50 тис грн немає.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню частково.
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 7 165,32 грн.
Що стосується витрат на правничу допомогу, то сторона позивача має право подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки представник позивача звернувся з заявою в якій зазначив, що відповідні докази понесення судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», про стягнення матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнти частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» на користь ОСОБА_1 845 666 (вісімсот сорок п`ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень 38 копійок різниці між фактичним розміром шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страховою виплатою.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» на користь ОСОБА_1 7 165,32 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).
Інформація про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», ЄДРПОУ 03359687, адреса: 03680, м. Київ, вул. Святошинська, 24.
Повний текст рішення складений та підписаний 13.07.2026.

Суддя Ю.О. Твердохліб