Справа № 743/1679/25 
Провадження № 2/743/217/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Макаревича Я. М.,
за участю секретаря судового засідання Середи Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.04.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 8647467 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» виконало свої зобов`язання та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 3 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 .
Право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ, укладеного 28.08.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 075 гривень: тіло кредиту - 3 000 гривень, прострочені проценти - 8 775 гривень, комісія - 300 гривень.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.03.2026.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.03.2026 підготовче засідання відкладено до 24.04.2026 з метою повторного виклику відповідача.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення.
Ухвалою від 26.08.2026 суд постановив розглянути справу заочно на підставі наявних доказів відповідно до частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося (частина 2 статті 247 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
18.04.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладено договір про споживчий кредит № 8647467. Договір укладено в електронній формі та підписано позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z96169, направленим 18.04.2023 на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про ідентифікацію позичальника та анкетою-заявою на кредит № 8647467.
Відповідно до пункту 1.2 договору сума кредиту становить 3 000 гривень.
Згідно з пунктом 1.3 договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 18.04.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. За пунктом 1.3.1 договору пільговий період складає 15 днів і завершується 03.05.2023. Пунктом 1.3.2 договору передбачено, що поточний період складає 90 днів, настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду, і закінчується 01.08.2023, яка є датою остаточного погашення заборгованості.
За умовами пункту 1.4 договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 03.05.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 01.08.2023.
Відповідно до пункту 1.5.1 договору комісія за надання кредиту становить 300 гривень і нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Згідно з пунктом 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 675 гривень і нараховуються за ставкою 1,5 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Пунктом 1.5.3 договору передбачено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 8 100 гривень і нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. За пунктом 1.6 договору тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до пункту 2.2.2 договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.
Згідно з додатком № 1 до договору (графік платежів) загальна вартість кредиту за весь строк кредитування становить 12 075 гривень, а датою остаточного погашення визначено 01.08.2023. Паспортом споживчого кредиту (додаток № 2 до договору) визначено ті самі умови кредитування.
За пунктом 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 *09. Факт надання кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 98431229 від 18.04.2023 про перерахування товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» 3 000 гривень на картковий рахунок НОМЕР_1 , отримувачем за яким зазначено ОСОБА_1 .
Умовами пункту 3.2.6 договору передбачено право кредитодавця відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати свої права за цим договором повністю або частково на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії договору без згоди позичальника.
28.08.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 103-МЛ. Оплату за відступлені права вимоги підтверджено платіжною інструкцією № 72463 від 28.08.2023 на суму 1 460 002 гривні, а передання реєстру боржників - актом приймання-передачі реєстру боржників від 28.08.2023.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 (у новій редакції згідно з додатковою угодою № 1 від 21.01.2025) загальна сума заборгованості за кредитним договором № 8647467 складає 12 075 гривень, а саме: 3 000 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 8 775 гривень - заборгованість по відсотках, 300 гривень - заборгованість по комісії.
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8647467 у тому обсязі, який існував на момент переходу цього права, у розмірі 12 075 гривень, а саме: 3 000 гривень - заборгованість по кредиту, 8 775 гривень - заборгованість по відсотках, 300 гривень - заборгованість по комісії.
Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 8647467 проценти за користування кредитом нараховувалися з 19.04.2023 по 03.05.2023 за ставкою пільгового періоду в сумі 45 гривень за день (усього 675 гривень) та з 04.05.2023 по 01.08.2023 за стандартною ставкою в сумі 90 гривень за день (усього 8 100 гривень). Останнє нарахування здійснено 01.08.2023, тобто в межах строку кредитування. Погашень за договором не здійснювалося.
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 8647467 станом на 11.12.2025 заборгованість відповідача становить 12 075 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 000 гривень, прострочена заборгованість за відсотками - 8 775 гривень, прострочена заборгованість за комісією - 300 гривень.
04.12.2025 позивач направив відповідачу претензію про погашення кредитної заборгованості вихідний № 22965846/1325, яка залишена без задоволення.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частинами 1, 3, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту, підписаного відповідно до статті 12 цього Закону. Моментом підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (частина 1 статті 12 Закону).
Факт підписання договору одноразовим ідентифікатором підтверджується матеріалами справи. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що номер телефону НОМЕР_2 не належить відповідачу або що ідентифікатор Z96169 було використано іншою особою.
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, договір укладено у передбаченій законом формі, у зв`язку з чим він є обов`язковим для виконання (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, якщо інше не встановлено договором. За змістом пунктів 1.5.2, 1.5.3, 2.2.2 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за кожен день користування кредитними коштами в межах строку кредитування за ставкою, погодженою сторонами для відповідного періоду.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, проценти за користування кредитом у загальному розмірі 8 775 гривень нараховані позивачем за період з 19.04.2023 по 01.08.2023, тобто виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування, за ставками, встановленими пунктами 1.5.2 і 1.5.3 кредитного договору, і в сумі, що відповідає загальній вартості кредиту, визначеній у графіку платежів та паспорті споживчого кредиту. Нарахувань процентів за період після спливу строку кредитування позивачем не здійснено. За цих обставин вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 8 775 гривень ґрунтується на умовах кредитного договору та вимогах закону.
Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець не має права встановлювати у договорі про споживчий кредит будь-які платежі, які позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю, які не передбачені цим Законом. ВП ВС у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 констатувала, що умова договору про споживчий кредит щодо оплатності послуг, які за законом мають надаватися безоплатно (зокрема, інформації про стан кредитної заборгованості частотою один раз на місяць), є нікчемною за частинами 1, 2 статті 11 і частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічну правову позицію щодо нікчемності умови про сплату комісії, не пов`язаної з конкретною послугою, ОП КЦС ВС висловила в постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, кредитний договір передбачає стягнення з позичальника комісії в розмірі 300 гривень за надання кредиту.
За частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто надання (видача) кредитних коштів є основним зобов`язанням кредитодавця за кредитним договором, а проценти за користування кредитом - встановленою Законом винагородою кредитодавця за надання кредиту і користування коштами.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. ВП ВС у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 констатувала, що за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь.
У зазначеній постанові ВП ВС також констатувала, що у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Таким чином, дія з надання (видачі) кредитних коштів становить виконання основного зобов`язання кредитодавця за кредитним договором, а не окрему послугу, що надається позичальникові поза межами цього зобов`язання. Винагородою кредитодавця за цю дію є проценти за користування кредитом, передбачені кредитним договором.
Аналогічний підхід застосувала ОП КЦС ВС у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Згідно з частинами 1, 2 статті 11 і частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які покладають на споживача додаткову плату за дії кредитодавця, що становлять виконання його основного зобов`язання за кредитним договором, є нікчемними. За цих обставин умова кредитного договору про сплату комісії за надання кредиту є нікчемною, а вимога позивача про її стягнення задоволенню не підлягає.
Розмір нарахованих позивачем сум відповідає умовам кредитного договору та вимогам закону, окрім комісії за надання кредиту в розмірі 300 гривень.
Як встановлено в розділі ІІІ цього рішення, відповідно до пункту 2.1 кредитного договору кредитодавець перерахував 3 000 гривень на картковий рахунок позичальника. За змістом частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець належно виконав своє зобов`язання щодо надання кредитних коштів.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належне виконання зобов`язань передбачає дотримання боржником усіх умов договору, у тому числі щодо строку виконання, способу виконання та розміру належних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, право грошової вимоги за кредитним договором № 8647467 перейшло від товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги. Позивач набув це право в обсязі, який існував на момент його переходу, у розмірі 12 075 гривень.
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах і має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання за кредитним договором.
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав, наявність та розмір заборгованості не оспорив, доводів позивача про укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та порушення зобов`язання щодо їх повернення не спростував. Жодних доказів недійсності кредитного договору в цілому або окремих його умов, погашення заборгованості в більшому розмірі, ніж враховано позивачем у розрахунку, або інших обставин, які б свідчили про неправильність обчислення суми боргу, відповідач суду не надав. Власного контррозрахунку заборгованості відповідач також не подав.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на те, що позиція позивача обґрунтована письмовими доказами, які узгоджуються між собою, а відповідач жодних обставин, зазначених у позові, не спростував, суд вважає твердження позивача такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року у справі № 331/7975/13-ц.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» і відповідачем виникли кредитні правовідносини, у межах яких товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Право грошової вимоги за цим кредитним договором у тому обсязі, який існував на момент його переходу, набув позивач. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, визначені договором, не виконав.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.04.2023 № 8647467 є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в розмірі 11 775 гривень з мотивів, наведених вище в розділі ІV цього рішення. У задоволенні решти позовних вимог у розмірі 300 гривень слід відмовити.
V. Розподіл судових витрат
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 2 422,40 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Загальний розмір позовних вимог становив 12 075 гривень, з яких задоволено 11 775 гривень, що становить 97,52 % від заявлених вимог (11 775 / 12 075 ? 100 %). За цим відсотком пропорційний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2 362,32 гривні (2 422,40 ? 97,52 %).
Позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень, на підтвердження чого надав такі документи: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, копію ордера на надання правничої (правової) допомоги № 1408806 від 20.10.2025, копію акта наданих послуг № Д/11615 від 11.12.2025 та копію детального опису наданих послуг до цього акта.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, включають витрати на професійну правничу допомогу. За змістом частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Витрати на подання заяви до суду від імені клієнта не підлягають відшкодуванню. Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 липня 2024 року у справі № 758/11022/21: заява сторони про подання доказів понесених витрат, а також процесуальні заяви і клопотання, що готуються самим адвокатом для суду в інтересах своєї сторони, не є правничою допомогою у розумінні статті 137 ЦПК України, а становлять процесуальні дії адвоката як представника, тому витрати на їх підготовку не підлягають окремому відшкодуванню.
Водночас, відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони. Аналогічних критеріїв дотримується і Європейський суд з прав людини при присудженні судових витрат за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: за висновком ЄСПЛ у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України (заява № 19336/04, пункт 268), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній
розмір - обґрунтованим.
Дана справа за своїм змістом не є складною: спірні правовідносини стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором, обставини справи підтверджуються обмеженим обсягом письмових доказів, відповідач відзиву на позов не подав і обставин, на які посилався позивач, не спростовував. Заявлені адвокатом роботи зводяться переважно до складання позовної заяви, яка за своєю структурою є типовою для цієї категорії спорів. Суд також враховує, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу (8 000 гривень) є співмірним з ціною позову (12 075 гривень) і фактично наближається до неї. З огляду на це, заявлений позивачем обсяг витрат на правничу допомогу є неспівмірним з фактично виконаною адвокатом роботою.
За цих обставин суд визнає обґрунтованими і такими, що відповідають критеріям співмірності, передбаченим частиною 4 статті 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в розмірі 97,52 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 925,60 гривень (3 000 ? 97,52 %).
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 12, 19, 141, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором від 18.04.2023 № 8647467 у розмірі 11 775 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 60 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 362 (дві тисячі триста шістдесят дві) гривні 32 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 26.08.2026.

Суддя           Я. М. МАКАРЕВИЧ