Справа 521/7807/26
Номер провадження 3/521/2785/26
ПОСТАНОВА

16 червня 2026 року          м. Одеса
Суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси Передерко Д.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , серія паспорту НОМЕР_1 , виданий Іллічівським РВ ГУМВС України в Одеській області,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №177787, ОСОБА_1 , не в повному обсязі виконує батьківські обов`язки стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 23.04.2026 року о 20:00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на території 69 ліцею в ході конфлікту з н/п ОСОБА_3 , вдарила по голові, чіплялась та штовхала.
По даному факту працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Частина 2 ст. 268 КУпАП закріплює, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст.ст. 51, 146, 160, 172-4 172-9, 173, ч. 3 ст. 178, ст.ст. 185, 185-1, 185-7, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду шляхом направлення смс повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.
До категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, провадження відносно особи, яка обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не відноситься.
Стаття 7 КУпАП закріплює, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей полягає у бездіяльності, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно і у неповному обсязі.
Таке ухилення може бути у формі бездіяльності, пов`язаної із незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України:
- батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;
- батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
- батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;
- батьки зобов`язані поважати дитину;
- передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї;
- забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини;
- забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У частині 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року визначено, що означає «не піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя»: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складник виховання; не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявлення інтересу до її внутрішнього світу; не створення умов для здобуття нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не вважається будь-яка дія, а лише невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Усупереч вимогам ст.ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає з її боку не в повному обсязі виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.
Самі по собі наведені в протоколі обставини не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, систематично ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.
Невикладення в повному обсязі обставин правопорушення, як передбаченого ст. 256 КУпАП не дає можливості суду встановити склад правопорушення.
Частина 2 ст. 251 КУпАП закріплює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 , а саме: пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Таким чином, при розгляді адміністративної справи, суддя приходить до висновку, що в ході збору доказів, особа уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення, не залучила до матеріалів справи певні докази, які б свідчили про наявність в діях особи ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 184, 245, 251, 252, 283 285 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з моменту її проголошення.

Суддя:         Дмитро Передерко