ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/6230/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Старт Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Старт Транс" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12.05.2026 №114014 на суму штрафу 51 000 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена за відсутності в діях позивача будь-якого порушення вимог законодавства: підприємство здійснювало перевезення відповідно до вимог закону, а саме при передбаченій законом ваговій нормі 40 тонн, підприємство перевозило вантаж вагою згідно з ТТН у розмірі 39,280 тонн, що становить 98,2%; на місці зупинки фактично не здійснювалось жодного зважування, а відомості про вагу автомобілів отримано з товарно-транспортної накладної, однак відомості про не можу бути враховані під час здійснення габаритно-вагового контролю як достовірне джерело підтвердження вагових параметрів транспортного засобу; жодних арифметичних розрахунків у вигляді додавання маси автомобіля зі свідоцтва про реєстрацію до показника ваги, вказаного у ТТН, не проводилось; відповідач вжив заходів щодо «маскування» звірки відомостей по документах під точний габаритно-ваговий контроль та безпідставно склав «довідку про здійснення габаритно-вагового контролю» та «акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів», які відповідно до закону виключно на пунктах габаритно-вагового контролю за наслідками точного контролю із застосуванням зважувального обладнання; якщо працівники Укртрансбезпеки стверджували про перевищення вагових норм, то вони повинні були затримати автомобіль і заборонити їх подальший рух, однак ними не вживалось жодних обов`язкових процедурних заходів щодо затримання та заборони руху транспортних засобів; Учасники дорожнього руху керуються Правилами дорожнього руху. Регулювання руху здійснюється лише Правилами дорожнього руху визначеними засобами. На даній ділянці не було ні жодних знаків обмеження вагових норм, ні жодних позначень про дороги місцевого значення. Відповідальність за “порушення” відсутнього чи встановленого з порушенням знака є недопустимою, що узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 14.08.2019 у справі №199/8466/16; від 29.05.2018 у справі №727/6565/17), де надано чіткі правові висновки: неналежний або відсутній дорожній знак не створює для водія обов`язку і не може бути підставою для притягнення його до відповідальності. Вказані правові висновки Верховного Суду підлягають застосуванню. Отже, діяла базова вагова норма пункту 22.5 ПДР – 40 тонн. За умови врахування правильного нормативного показника 40 тонн, загальна вага вантажівки згідно з ТТН становила 39,280 тонни, що не перевищує передбаченої законом ваговою норми і відповідно відсутні жодні законні підстави для накладення штрафу; на офіційному сайті Чернігівської ОДА оприлюднено лише перелік автомобільних доріг місцевого значення чинний на 2023 рік, тоді як перевірка проводилася у 2026 році. Актуальний перелік доріг місцевого значення на 2026 рік, а також розпорядчий акт, який би підтверджував чинність такого переліку на дату перевірки, у відкритому доступі не оприлюднені. За таких обставин неможливо покладати на перевізника обов`язок дотримуватися «правил», які не були належно оприлюднені, актуалізовані та доведені до відома учасників дорожнього руху у передбачений законом спосіб. На місці зупинки не здійснювали жодного зважування. Лише переписали вагу з товарно-транспортних накладних. Проте зазначення в ТТН відомостей про вагу вантажу не може бути враховане під час здійснення габаритно-вагового контролю як достовірне джерело підтвердження вагових параметрів транспортного засобу. Фактично автомобіль здійснював рух на дорозі, на якій не було ні жодних знаків обмеження вагових норм, ні жодних позначень про дороги місцевого значення. Тому, при відсутності жодних дорожніх знаків вагова норма для цього тягача з трьохвісним напівпричепом-самоскидом згідно з пунктом 22.5 ПДР становить 40 тонн, а не 24 тонни, як протиправно розрахувала Укртрансбезпека. За умови врахування вірної вагової норми 40 тонн, загальна вага вантажівки згідно з ТТН становила 39,280 тонн, тобто без жодного перевищення передбаченої законом вагової норми. І відповідно відсутні жодні законні підстави для накладення штрафу.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що пунктом 8 розділу ІІ Переліку №703 передбачено, що одним із питань для перевірки під час здійснення перевезення вантажів у внутрішньому сполученні є дотримання вимог габаритних та/або вагових обмежень. Відповідно до положень Закону №2344-ІІІ габаритно-ваговий контроль – контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Згідно з положеннями статті 34 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення дотримання вимог чинного законодавства у сфері перевезення вантажів автомобільним транспортом. Порушення норм, визначених положеннями Закону №2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.04.2026 за № ОАР 078686. Під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 17 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ. (порушення пункту 22.5 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2021 за № 1306), складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12.05.2026 за № ОПШ 114014. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку №879). Відповідно до пункту 16 зазначеного Порядку габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку №879). В свою чергу, документальний габаритно-ваговий контроль відповідно до підпункту 5-1 пункту 2 Порядку №879 являє собою визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. Натомість, точний габаритно-ваговий контроль відповідно до підпункту 11 пункту 2 вказаного Порядку – визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання). Звертаємо увагу суду, що зважування транспортного засобу на пересувних або стаціонарних пунктах ГВК передбачено Порядком №879 лише при точному габаритно-ваговому контролі. І лише при точному ГВК формується чек зважування. Таким чином, документальний контроль – це складова габаритно-вагового контролю, який застосовується самостійно або у сукупності із точним контролем. Документальний контроль передбачає дослідження документів, які супроводжують транспортний засіб та в яких міститься інформація про власну масу транспортного засобу та масу вантажу. Документальний контроль може проводитись поза межами зони габаритно-вагового контролю (стаціонарний чи пересувний пункт ГВК) та може бути здійснено у будь-якому місці зупинки транспортного засобу для проведення рейдової перевірки відповідно до положень Порядку №1567. Метою такого контролю, як і точного контролю, є встановлення наявності перевищення встановлених габаритно-вагових норм в місцях, де немає стаціонарних чи пересувних пунктів габаритно-вагового контролю, особливо на дорогах місцевого значення, де є частими випадки проїзду транспортних засобів з вантажем із значним перевищенням дозволених вагових параметрів, та притягнення порушників до відповідальності. Акт про перевищення т/з нормативних вагових параметрів від 09.04.2026 за № ОАВ 006362. (додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу) відповідно до пункту 6 Порядку №879 проводився поза межами зони габаритно-вагового контролю (стаціонарний чи пересувний пункт ГВК) та безпосередньо зважування транспортного засобу з використанням вагового обладнання не проводилося. Відповідно, належним та допустимим доказом факту порушення габаритно-вагових норм у випадку проведення документального габаритно- вагового контролю є саме товарно-транспортна накладна чи інший визначений законом документ на вантаж із вказівкою відомостей щодо маси транспортного засобу та маси вантажу Водночас, зауважуємо, що автомобільний перевізник перед початком руху має побудувати маршрут таким чином, щоб не порушувати правила дорожнього руху. Зокрема, у разі якщо маршрут руху транспортного засобу пролягає через декілька автомобільних доріг різного значення, перевізник зобов`язаний обрати таку масу вантажу, яка б не порушувала габаритно- вагові обмеження для руху по кожній із них. Відсутність дорожніх знаків щодо позначення дороги, як автомобільної дороги місцевого значення, та дорожніх знаків щодо початку та кінця населеного пункту (встановлення та розміщення яких не належить до компетенції Укртрансбезпеки) не звільняє позивача від обов`язку дотримуватися вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху та статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за недотримання яких передбачена частиною першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Обов`язок позивача полягає у дотриманні вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху та статей 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». В даному випадку, обов`язком позивача було забезпечення водія необхідною документацією (дозволом на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні), або забезпечення дотримання водієм маршруту руху, або забезпечити перевезення тієї маси вантажу, яка дозволена при проїзді дорогами місцевого значення
Позивач у відповіді на відзив наполягав на правомірності позовних вимог та зазначив, що поданий відповідачем відзив не спростовує доводів позову, а навпаки підтверджує протиправність оскаржуваної постанови, оскільки відповідач фактично визнає, що реальне зважування транспортного засобу не проводилося, стаціонарний або пересувний пункт габаритно-вагового контролю не використовувався, результати зважування не фіксувалися, а висновок про перевищення вагових норм зроблено лише шляхом механічного переписування відомостей із товарно-транспортної накладної, яка за своєю правовою природою не є документом для визначення фактичних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу. Крім того, відповідач підтвердив відсутність на місці перевірки дорожніх знаків позначення дороги місцевого значення чи застосування заниженої вагової норми. Наданий відповідачем файл розпорядження Чернігівської ОВА №865 від 22.12.2023 та №848 від 18.10.2024 не оприлюднювався на сайті ОДА,а сам перелік не містить жодних координат. Отже, відповідач не довів ні фактичної маси транспортного засобу, ні належної правової підстави для застосування спеціального вагового режиму, ні того, що такий режим був доведений до водія у передбачуваний і зрозумілий спосіб, що є самостійною підставою для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови
Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до актуальних даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Авто Старт Транс" зареєстроване у статусі юридичної особи. Основним зареєстрованим видом економічної діяльності позивача є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Керівником Підприємства є ОСОБА_1 .
ТОВ "Авто Старт Транс" на праві власності належать транспортні засоби, зокрема автомобіль марки MAN, державний номер НОМЕР_1 , а за ОСОБА_2 зареєстровано напівпричіп-спеціалізований MEGA, державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується записами свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.
09.04.2026, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №002948 посадовими особами Управління державного нагляду (контролю) у Чернігівській області було проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт та перевірено транспортний засіб марки MAN, що належать на праві власності згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів ТОВ "Авто Старт Транс", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за результатами якої встановлено факт порушення перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР 078686 від 09.04.2026.
За змістом акту рейдової перевірки №ОАР 078686 від 09.04.2026, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Чернігівській області виявлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме - порушення вимог норм наказу МТЗУ № 340, режим праці та відпочинку водієм т/з в період з 12.03.2026 по 09.04.2026, а також вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених ПКМУ №1306, а саме перевищення вагових норм дорогою місцевого значення при допустимих 24 т., 39 т. 280 кг., перевищення становить на 63,66 %.
Водій транспортного засобу ОСОБА_3 зі змістом вказаного вище акту та суттю виявлених порушень ознайомлений, копію отримав, факт чого засвідчив власним підписом, жодних пояснень та/або заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки не надав.
Також за результатами документального габаритно-вагового контролю працівниками Відділу державного нагляду (контролю) в Чернігівській області був складений акт №006366 від 09.04.2026 про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів та довідка №0070561 від 09.04.2026 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.
24.04.2026 відповідачем на адресу позивача (вул. Ветеринарна, 22, м.Полтава), яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення №R067154488100 направлено повідомлення за вих. №32331/36.2/24-26 від 24.04.2026 про призначення розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на 12.05.2026 з 10:00 до 12:00 та необхідність з`явитися до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області для участі у розгляді справи та надання пояснень/заперечення.
Згідно з даними сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" (https://track.ukrposhta.ua/?barcode=R067154488100) відповідне поштове відправлення №R067154488100 було отримане позивачем 28.04.2026.
12.05.2026 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №114014 у розмірі 51000,00 грн, якою ТОВ "Авто Старт Транс" було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 22.5 ПДР, затверджених постановою КМ №1306 від 10.10.2021 (згідно акту від 09.04.2026 №ОАР 078686), у вигляді перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт").
Вказана постанова разом із супровідним листом за вих. №38510/36.2/24-26 від 12.05.2026 відповідно до списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №114 надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення №R067171681593 на ту ж саму адресу позивача: вул. Ветеринарна, 22, м.Полтава.
Не погодившись із правомірністю постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, ТОВ "Авто Старт Транс" звернулося до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України від 05.04.2001 №2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (надалі - Закон №2344-ІІІ).
Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону №2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (надалі - Положення в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно із підпунктом 1, 3 пункту 4 Положення, основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та з питань безпеки на наземному транспорті під час здійснення мультимодальних перевезень. Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та державного нагляду (контролю) з питань безпеки рухомого складу під час здійснення мультимодальних перевезень на території України;
Як зазначено у пункті 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567).
Згідно з пунктами 2, 4 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдова перевірка проводиться на підставі направлення на рейдову перевірку (у паперовій або електронній формі (за наявності технічної можливості) із зазначенням посадових осіб за формою згідно з додатком 1 (далі - направлення), що складається та підписується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу.
Пунктом 5 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт. Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами, розробляється Укртрансбезпекою і затверджується Мінрозвитку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1567 водій транспортного засобу після зупинки транспортного засобу зобов`язаний надавати посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством про автомобільний транспорт, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. 
За приписами пункту 13 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки).
У разі виявлення в ході рейдової перевірки порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових вантажів посадовою особою додатково складається акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів за формою згідно з додатком 3 або акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за формою згідно з додатком 4.
Відповідно до пункту 14 Порядку №1567 акт проведення перевірки, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складаються у письмовій формі (паперовій або електронній формі). Акти в електронній формі можуть бути роздруковані, зокрема у вигляді стрічки, за допомогою спеціальних технічних пристроїв із зазначенням відомостей, передбачених формою відповідного акта.
Пунктом 17 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.
Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України “Про адміністративну процедуру”.
У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.
Таким чином Порядок №1567 покладає на органи Укртрансбезпеки обов`язок саме щодо направлення повідомлення суб`єкту господарювання, при цьому обов`язку щодо перевірки отримання вказаних повідомлень норми вказаного нормативного акту не передбачають. 
Так само нормами Порядку №1567 не передбачено й обов`язку контролюючого органу здійснювати перевірку правильності адреси, вказаної перевізником при реєстрації суб`єктом господарювання.
Обов`язок відповідача обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення відповідно до Нормативів пересилання поштових відправлень та виду послуг відправлення (7 днів в межах однієї області відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958). 
При цьому, сам по собі факт відсутності особи на час розгляду такої справи не позбавляє особу права спростовувати вину в суді та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2024 у справі №340/1617/22.
Надаючи оцінку підставам застосування до позивача оскаржуваною постановою адміністративно-господарського штрафу відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ, суд виходить з такого.
Відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - суб`єкт господарювання, який здійснює на комерційній основі чи за рахунок власних коштів перевезення пасажирів та/або вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом.
Отже, ТОВ "Авто Старт Транс" є автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ, що підтверджується відповідним записом у товарно-транспортній накладній №ТЕ-916986 від 19.09.2024.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері перевезення пасажирів та/або вантажів; використовувати на маршруті транспортні засоби, пристосовані для перевезення пасажирів, у тому числі для перевезення пасажирів у кріслах колісних, пасажирів з порушенням зору або слуху, у кількості, визначеній замовником перевезень; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організовувати проведення початкового та періодичного навчання водіїв, у тому числі з питань супроводу осіб з інвалідністю під час посадки у транспортний засіб і висадки з нього, згідно з вимогами законодавства; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів та/або вантажів. Автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечувати ознайомлення з документами щодо умов провадження та організації господарської діяльності з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом особам, уповноваженим на здійснення заходів державного нагляду (контролю) на автомобільному транспорті.
Статтею 48 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до положень частини другої статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 33 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджено наказом Міністерства транспорту України від 14.10.2014 №363 (далі - Правила перевезення).
Правилами перевезення на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.
Відповідно до пунктів 2.5 та 2.7 Правил перевезення, за способом вантаження і розвантаження вантажі бувають: штучними, сипучими, навалочними і наливними, а в залежності від маси, габаритів одного вантажного місця та специфіки вантажі підрозділяються на такі, перевезення яких здійснюється: за цими правилами і за спеціальними правилами (великовагові, великогабаритні, небезпечні). За цими правилами здійснюються перевезення вантажів, маса і габарити яких в транспортному положенні разом з транспортним засобом не перевищують обмеження, що встановлені Правилами дорожнього руху України.
Згідно з пунктом 27.1 Правил перевезення, перевезення великовагових і великогабаритних вантажів автомобільними транспортними засобами здійснюється з особливостями, встановленими Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (надалі - Правила №30).
Відповідно до пункту 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі - ПДР), передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: б) фактичної маси, а саме: для доріг державного значення - 40 т, для доріг місцевого значення - 24 т.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".
Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах, врегульовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (надалі - Порядок №879).
За визначеннями, наведеними у пункті 2 Порядку №879, 
- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; 
- дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов; 
- документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; 
- вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; 
- стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; 
- пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціалізований транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами;
- точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
З аналізу вищевикладеного слідує, що Порядок №879 допускає - документальний габаритно-ваговий контроль; габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах; габаритно-ваговий контроль на пересувних пунктах. 
Відповідно до пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Пунктом 4 Порядку №879 визначено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, власниками (балансоутримувачами) зон габаритно-вагового контролю і підприємствами.
За приписами пункту 6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Згідно з пунктом 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут.
Пунктом 32 Порядку №879 визначено, що перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Агентством відновлення підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.
Пунктом 39 Порядку №879 передбачено, що відповідальність за збереження великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, рух яких заборонено, за весь час з моменту заборони руху до його відновлення несе перевізник, а в разі перевезення вантажу - вантажовідправник.
Згідно з пунктом 40 Порядку №879 відповідальність за збитки, завдані власникові великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу чи вантажу, а також третім особам у зв`язку із забороною руху внаслідок невідповідності фактичної ваги вантажу даним, зазначеним у товарно-транспортній документації, несе вантажовідправник.
Як слідує з матеріалів справи, 09.04.2026, на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №002948 посадовими особами Управління державного нагляду (контролю) у Чернігівській області було проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт та перевірено транспортний засіб марки MAN, що належать на праві власності згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів ТОВ "Авто Старт Транс", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , за результатами якої встановлено факт порушення перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №ОАР 078686 від 09.04.2026.
Так, позивачем, як автомобільним перевізником, 09.04.2026 автомобілем марки MAN, державний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа-спеціалізованого MEGA, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 здійснювалося перевезення вантажу - Соя, кількість місць – 24300, маса брутто – 39,280 т згідно з товарно-транспортною накладною №15 від 09.04.2026 автомобільною дорогою місцевого значення (м.Ніжин, вул. Незалежності, 5а, Чернігівська область) з перевищенням вагових обмежень.
Відповідно до наданих водієм транспортного засобу свідоцтв про реєстрацію власна маса (маса без навантаження) тягача марки MAN становить 7743 кг (7,743 т), власна маса напівпричіпа-спеціалізованого MEGA – 7610 кг (7,610 т). Відповідно власна маса комбінованого транспортного засобу становить 15353 кг (15,353 т).
Відтак, за даними реєстраційних документів на транспортний засіб та наданої водієм в ході проведення перевірки товарно-транспортної накладної №15 від 09.04.2026 під час розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту проведення перевірки №ОАР 078686 від 09.04.2026 було встановлено загальну масу транспортного засобу з вантажем 39280 кг (39,280 т).
Враховуючи зазначене, перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів загальної маси (39,280 т при допустимих 24 т) становить 63,66%, тобто понад 30%, що свідчить про наявність у діях позивача складу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ. 
Також суд враховує обставини того, що транспортний засіб позивача здійснював рух та був зупинений для проведення перевірки на автомобільній дорозі місцевого значення у м.Ніжин, що передбачає застосування до транспортних засобів, що рухаються такою дорогою, знижених нормативів вагових параметрів у порівнянні з дорогами державного значення, та відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху становить 24 т для загальної маси.
Статтею 8 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено принципи класифікації автомобільних доріг в Україні за їх значенням у дорожній мережі, що визначає пріоритети у їх підтриманні і розбудові. Автомобільні дороги місцевого значення поділяються на обласні та районні.
Згідно з державною класифікацією автомобільні дороги загального користування поділяються на міжнародні (М-##), національні (Н-##), регіональні (Р-##), територіальні (Т-##-##), обласні (О-######) – дороги місцевого значення та районні (C-######).
Отже дорога, що визначена за класифікатором (О-######), є дорогою місцевого значення, по якій відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху можуть рухатися транспортні засоби, загальна вага яких не перевищує 24 тони.
На підтвердження статусу дороги в межах населеного пункту м.Ніжин, як дороги місцевого значення до матеріалів справи відповідачем долучено додаток 1 до розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 22.12.2023 №865 (в редакції розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 18.10.2024 №848).
Стосовно посилань позивача у відповіді на відзив, що "сторона захисту виявила лише неактуальну у 2026 році інформацію щодо переліку автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Чернігівській області за 2023 рік. Сама назва відповідного матеріалу прямо вказує на його часову прив`язку: «Інформація щодо переліку автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Чернігівській області у 2023 році». Цей матеріал розміщений за посиланням: https://cg.gov.ua/index.php?id=40601&tp=1. Отже, єдиний виявлений стороною захисту перелік стосується саме 2023 року, тоді як перевірка проводилася у 2026 році. Тому такий перелік сам по собі не може підтверджувати актуальний статус конкретної дороги станом на дату перевірки. На сайті ОДА відсутні відомості про те, що цей перелік доріг на 2023 рік залишався чинним у 2026 році, не був скасований та поширювався саме на ту ділянку дороги, де було зупинено транспортний засіб", суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про автомобільні дороги" перелік доріг місцевого значення, у тому числі їх ділянок, що суміщаються з вулицями міст та інших населених пунктів, затверджують Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації один раз на три роки. 
Таким чином, доводи позивача, що Перелік обласних автомобільних доріг загального користування місцевого значення, в редакції розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 18.10.2024 №848, є неактуальним, не знайшли свого підтвердження.
Крім того, Перелік обласних автомобільних доріг загального користування місцевого значення, в редакції розпорядження начальника обласної військової адміністрації від 18.10.2024 №848 оприлюднено на сайті Чернігівської обласної військової адміністрації 21.10.2024 - https://cg.gov.ua/index.php?id=179282&tp=card_doc&cols=3.
Варто також зазначити, що водій акт перевірки отримав без жодних пояснень та/або заперечень з приводу виявленого порушення чи обставин проведення перевірки не надав.
Тобто, останній не заперечував того факту, що був зупинений у м.Ніжині на вул. Незалежності, 5А, чи здійснював рух за відсутності відповідних знаків дорожнього руху.
Відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою КМУ 15.12.2023 №1318 до Регіональних автомобільних доріг, зокрема відноситься - (Найменування автомобільної дороги) Чернігів - Ніжин - Прилуки - Пирятин (Індекс) Р-67 - Під`їзд до м. Ніжина; Територіальних автомобільних доріг, зокрема відносяться - (Найменування автомобільної дороги) Ніжин - Бахмач - Дмитрівка (Індекс) Т-25-14; (Найменування автомобільної дороги) Ніжин - Бобровиця - Нова Басань (Індекс) Т-25-26.
Однак, жодна із вказаних доріг не проходить по вул. Незалежності, м. Ніжин за маршрутом слідування згідно ТТН №15 від 09.04.2026 - Чернігівська область, Ніжинський район, с. Кунашівка - Харківська область, Берестинський район, с.Наталине.
Варто також зазначити, що 05.10.2023 Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради Черніговської області прийнято рішення №430 "Про заборону руху вантажних транспортних засобів по вулично - дорожній мережі населених пунктів Ніжинської міської територіальної громади" https://nizhynrada.gov.ua/nmr/vikonkom/reyestraciyniy-viddil-vikonavchogo-komitetu-nizhinskoji-miskoji-radi/rishennya-vikonavchogo-komitetu/rishennya-vikonavchogo-komitetu-priynyati-u-2023-roci/rishennya-vikonavchogo-komitetu-priynyati-05-zhovtnya-2023-r. 
Суд зазначає, що автомобільний перевізник перед початком руху має побудувати маршрут таким чином, щоб не порушувати правила дорожнього руху.
Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, перевізник - фізична або юридична особа-суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Відповідно до пункту 11.1 зазначених Правил № 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Стаття 48 Закону № 2344-ІІІ передбачає, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Таким чином, доводи позивача про те, що при документальному габаритно-ваговому контролю неможливо визначити точні параметри транспортного засобу, зокрема, його вагу, є безпідставними, оскільки на виконання вимог чинного законодавства учасники господарських відносин з перевезення вантажу зобов`язані самостійно визначити вагу вантажу, додати до власної ваги транспортного засобу та зазначити достовірні дані щодо параметрів його у товарно-транспортній накладній.
Крім того документальний габаритно-ваговий контроль прямо передбачений і допускається згідно Порядку №879.
Суд вказує, що в досліджуваних правовідносинах спірним є питання дотримання перевізником під час перевезення вантажу вагових параметрів, а не відповідність поданих водієм транспортного засобу для перевірки документів на відповідність положенням Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
У ситуації, що склалась саме водієм транспортного засобу до перевірки надано фахівцям контролюючого органу накладну від 09.04.2026, у якій масу вантажу - "соя" зазначено - 24,300 т, загальна маса 39,280 т.
У свою чергу, у перевіряючих не виникло, і не могло виникнути, з огляду на наданий водієм документ, жодних обґрунтованих сумнівів стосовно зазначених у накладній від 09.04.2026 відомостей.
Під час проведення вагового контролю працівники Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями перевіряти надані водієм на перевірку документи на відповідність їх вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Крім того, суд вкотре зазначає, що законом чітко визначена процедура здійснення саме документального габаритно-вагового контролю - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку № 879) а також пунктом 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Здійснюючи документальний габаритно-ваговий контроль, шляхом додавання маси вантажу 24,300 т (вказаної в накладній від 09.04.2026) та власної маси транспортного засобу, яку відображено в реєстраційних документах (7,743 т + 7,610 т), з урахуванням наданої водієм накладної від 09.04.2026, фахівцями Укртрансбезпеки цілком правомірно установлено перевищення ТОВ "Авто Старт Транс" встановлених законодавством вагових норм на понад 30%.
Так, згідно пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Таким чином, виключно у зонах габаритно-вагового контролю здійснюється габаритно-ваговий контроль, крім документального.
Щодо недотримання відповідачем вимог Порядку № 879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру, то суд зазначає, що така бездіяльність відповідача не оскаржується позивачем та не впливає на правомірність винесеної постанови.
Відповідно до пункту 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.
З цього приводу суд зазначає, що відповідна можливість, встановлена Порядком №879, є правом власника великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, тобто є мірою його свободи, яка може бути реалізована ним за власним волевиявленням, а не обов`язком перевіряючого та не виключає відповідальність за вже встановлене порушення.
Порядок №879 не містить жодних застережень щодо кореспондуючого обов`язку уповноваженого органу вчинити активні дії для реалізації цього права власником великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № П/320/513/20.
Суд також зауважує, що дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі та встановлені з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Суд зазначає, що автомобільний перевізник перед початком руху має побудувати маршрут таким чином, щоб не порушувати правила дорожнього руху. Зокрема, у разі якщо маршрут руху транспортного засобу пролягає через декілька автомобільних доріг різного значення, перевізник зобов`язаний обрати таку масу вантажу, яка б не порушувала габаритно-вагові обмеження для руху по кожній із них. При цьому, віднесення тих чи інших автомобільних доріг до категорії "місцевого значення" та встановлення нижчих вагових нормативів для руху транспортних засобів такими дорогами порівняно з дорогами державного значення зумовлено виключно меншою інтенсивністю транспортного потоку та меншою розрахованою вантажопрохідністю таких автошляхів та жодним чином не свідчить про нижчий статус таких доріг та їх меншу важливість як шляхів сполучення, а тому не дає автоперевізнику жодних підстав нехтувати встановленими нормативами вагових параметрів для транспортних засобів під час руху такими дорогами, адже перевищення навантаження на дорожнє покриття неминуче призводить до пришвидшеного його руйнування.
З огляду на з`ясовані обставини справи суд дійшов висновку про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 51000 грн, була прийнята Управлінням державного нагляду (контролю) у Полтавській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні в повному обсязі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Старт Транс" (код ЄДРПОУ 44028250, вул. Ветеринарна, 22, офіс, 406, м.Полтава) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (код ЄДРПОУ 39816845, проспект Перемоги, 14, м. Київ), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя | | С.О. Удовіченко