Справа № 465/3039/26 
Провадження 2/465/3607/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
06.07.2026 року         м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участі секретаря судового засідання Пони Ю.Л., представника позивача Гринів Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2018 між Акціонерним товариством "ІДЕЯ БАНК " та ОСОБА_1 укладено Договір № Z02.00207.004520364. Кредитор належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів надання (видачі) кредитних коштів. 
11.12.2025 було укладено договір № 11-12/25, відповідно до якого АТ "ІДЕЯ БАНК" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №Z02.00207.004520364. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № Z02.00207.004520364.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 135202,84 грн, з яких: 
- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 62922,74 грн. 
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 3756,43 грн. 
- заборгованість за комісіями - 68523,67 грн. 
У зв`язку із вище наведеним просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за кредитним договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 у розмірі 135 202,84 гривні, понесені судові витрати у розмірі 2 662,40 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 гривень.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 01.04.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву.
20 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Цокало-Зливко Тетяни Михайлівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить прийняти від ОСОБА_1 заяву про часткове визнання позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості за кредитним договором №ZZ.00207.004520364 від 14.11.2018 в розмірі 5 450,90 гривень. В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю. Також просить стягнути з Товариства з обмежувальною відповідальністю «Факторинг Партнерс`на користь ОСОБА_2 всі понесені судові витрати. 
Мотивуючи тим, що позивач вказує, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 в сумі 135 202,84 грн., який складається з: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 62 922,74 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3 756,43 грн.; заборгованість за комісіями 68523,67 грн. Зазначає, що відповідно до п.6, п.6.1 (стовпчик 7.4) кредитного договору, графіком щомісячних платежів передбачено (загально): 83 299,00 грн. сума кредиту, 5024,08 грн. проценти за користування кредитом та 131 695,75 грн. плата за обслуговування. Вказує, що жодних комісій за користування кредитними коштами умовами Договору не передбачено. В свою чергу, позивачем надано виписку банку по рахунку НОМЕР_1 щодо кредитного договору № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 за період з 01.01.2000 по 11.12.2025. З даної виписки вбачаємо, що відповідач здійснював оплату за обслуговування кредиту № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 в наступній черговості: 
14.12.2018 р. – 1270,59 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.12.2018 р. – 1661,53 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.01.2019 р. – 1219,12 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.01.2019 р. – 1688,02 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.02.2019 р. – 1673,51 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.02.2019 р. – 1208,64 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.03.2019 р. – 1530,62 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.03.2019 р. – 1326,54 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.04.2019 р. – 1187,68 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.04.2019 р. – 1644,49 грн. оплата обслуговування кредиту зг. дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.05.2019 р. – 1216,44 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.05.2019 р. – 1590,74 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.06.2019 р. – 1615,47 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.06.2019 р. – 1166,72 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.07.2019 р. – 1194,79 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.07.2019 р. – 1562,41 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.08.2019 р. – 1586,44 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.08.2019 р. – 1145,77 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
16.09.2019 р. – 1135,29 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
16.09.2019 р. – 1571,93 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.10.2019 р. – 1162,30 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
15.10.2019 р. – 1519,93 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
29.11.2019 р. – 1114,33 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
29.11.2019 р. – 1542,91 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
16.12.2019 р. – 1491,61 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
16.12.2019 р. – 1140,64 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.01.2020 р. – 1093,37 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.01.2020 р. – 1513,89 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.02.2020 р. – 1082,89 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.02.2020 р. – 1499,38 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.03.2020 р. – 1410,91 грн погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.03.2020 р. – 1146,37 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
14.04.2020 р. – 904,94 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
11.06.2020 р. – 1420,80 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
11.06.2020 р. – 527,97 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
11.06.2020 р. – 565,42 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
11.06.2020 р. – 1061,93 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
17.07.2020 р. – 250,29 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
13.08.2020 р. – 308,24 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
13.08.2020 р. – 1441,34 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
13.08.2020 р. – 668,04 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
13.08.2020 р. – 1040,97 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.09.2020 р. – 1412,32 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.09.2020 р. – 1064,84 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.09.2020 р. – 724,44 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
18.09.2020 р. – 264,32 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
13.10.2020 р. – 1009,53 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
13.10.2020 р. – 755,69 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.11.2020 р. – 486,35 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
18.11.2020 р. – 1350,00 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
22.12.2020 р. – 484,26 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
22.12.2020 р. – 1368,79 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
01.09.2023 р. – 197,89 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018; 
05.09.2023 р. – 4,63 грн. погашення плати за обслуговування по кред.дог. № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018.
Акцентує увагу, що загальний розмір плати відповідачем за обслуговуванням кредитного договору № Z02.00207.004520364від 14.11.2018 р. становить 61 228,27 грн. Вважає, що відповідачем фактично було сплачено комісію за обслуговування кредиту в розмірі 61 228,27 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 р., яка є нікчемною. Враховуючи вищевикладене, вважає, що необхідно зменшити розмір заборгованості за кредитним договором № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 р. відповідно до розрахунку: 135202,84 грн. (заборгованість, яку визначив позивач) – 68523,67 грн. (залишок заборгованості за нікчемною комісією) – 61228,27 грн. (фактично сплачена відповідачем нікчемна комісія за обслуговування кредиту) = 5450,90 грн.
Також, 20 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Цокало – Зливко Тетяни Михайлівни подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Клопотання обґрунтовує тим, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат у розмірі 25 000,00 грн є завищеною та не відповідає критеріям співмірності, реальності й розумності. Представник відповідача вказує, що позивачем не надано детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), який би давав можливість оцінити обсяг, складність та необхідність здійснених витрат. Крім того, посилається на положення статей 133, 137, 141 ЦПК України, практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, відповідно до яких суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат має враховувати їх дійсність, необхідність, розумність і співмірність із складністю справи, обсягом наданих послуг та витраченим часом. У зв`язку з цим представник відповідача просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню, з 25 000,00 грн до 4 000,00 грн.
24 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Парнерс» - Ушакової М.І., надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги ТОВ «Факторинг Парнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі, мотивуючи правомірністю нарахування плати за обслуговування кредиту (комісії) за кредитним договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018, вказує, що позичальник оплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в термін та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Встановлення такої плати є результатом вільного волевиявлення сторін та невід`ємною умовою кредитного договору, а тому вважає, що її стягнення не може вважатися безпідставним. Окрім цього акцентує увагу щодо різного термінологічного позначення нарахувань у тексті кредитного договору («плата за обслуговування») та у наданих розрахунках заборгованості і позові («комісія»), зазначає наступне, що аналіз змісту Кредитного договору та наданого банком розрахунку заборгованості свідчить, що терміни «плата за обслуговування» та «комісія» за своєю правовою та економічною природою є ідентичними, а їх різне найменування є лише термінологічною варіативністю банку. Вказує, що згідно з Графіком щомісячних платежів та наданою випискою, суми, що зазначаються банком як «комісія», повністю збігаються за розміром, датами нарахування та порядком обчислення з «платою за обслуговування», передбаченою умовами договору, що в розрахунку банк відображає саме виконання умов договору щодо обслуговування заборгованості. Кредитний договір не передбачає жодних інших щомісячних платежів, окрім тіла кредиту, відсотків та вищезгаданої плати. Отже, будь-яка «комісія», відображена в розрахунку заборгованості, не може бути нічим іншим, як платою за обслуговування, оскільки іншого призначення для таких нарахувань договором не встановлено. Тому вважає, що різне найменування в тексті договору «плата за обслуговування» та у розрахунках банка і позові «комісія» є лише різними назвами одного й того самого платежу. Акцентує увагу на тому, що вищевказане у сукупності, є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту кредитного договору плати за обслуговування кредиту (комісії), а також подальше витребування нарахованих сум комісії є цілком обґрунтованими та такими, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, які склалися між позивачем та відповідачем. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача на користь відповідача зазначає, що позивач категорично не погоджується, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаюся у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позову на позивача. Зазначає, що відзиві на позовну заяву розмір витрат не відповідає складності розглянутої справи, тому що підготовка такого документа як відзив на позовну заяву - не вимагають значного обсягу юридичної й технічної роботи. У мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних справ про стягнення заборгованості по кредитним договорам, та нормативно-правове регулювання аналогічних спірних правовідносин не змінювалося. Підготування вищезазначених документів по малозначній справі не потребує спеціальних знань у галузі права. Вважає, що даний спір виник виключно з вини відповідача внаслідок неналежного виконання нею умов кредитного договору, вважаємо, що і судові витрати необхідно покласти саме на відповідача, а тому вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Щодо заперечення на клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, зазначає, що позивачем до матеріалів позовної заяви було належним чином долучено документи, які підтверджують обсяг, характер наданих юридичних послуг, а також їхню вартість. Акцентує увагу на тому, що 02.07.2024 між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-07/2024. Відповідно до умов вказаного договору, Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги. Зокрема, мова йде про надання правової інформації, консультацій, правовий супровід захисту інтересів Клієнта, складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру з метою забезпечення реалізації та захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього Договору (форма заявки визначена у Додатку №1 до Договору). Згідно п.4.3 Договору факт надання Послуг за Договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги (форма акту про надання юридичної допомоги визначена Додатком №2 до Договору), який готується Адвокатським об`єднанням та надсилається Клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога. Вказує, що позивачем до позовної заяви долучено Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів №01-12/2025 від 01.12.2025 року, в якому вказано види послуг та їх вартість. 02.02.2026 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АО «Лігал Ассістанс» складена заявка на надання юридичної допомоги №522 по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) договір № Z02.00207.004520364, за якою визначені наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів – вартістю 4000,00 грн. за 2 години (1 година по 2000,00 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – вартістю 18000 грн. за 6 години (1 година 3000,00 грн.) та письмова послуга (вивчення документації Клієнта з посиланням на нормативно правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики) фіксованою вартістю 3000,00 грн. Факт надання вказаних послуг підтверджується підписаним 27.02.2026 року Актом №29 про надання юридичної допомоги, витяг з якого долучено до справи. Таким чином, позивач вважає обґрунтовано та доведено належним чином розмір та характер витрат на правову допомогу.
24 квітня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 – адвокат Цокало-Зливко Т.М., подано заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України. Вказує, що позивач у відповіді на відзив керується правовим нігілізмом, тому виходить до хибного висновку, що нікчемна комісія підлягала стягненню з відповідача. Стосовно заперечення позивача проти відшкодування правничої допомоги на користь відповідача, зазначає, що стороною відповідача були надані суду разом з відзивом всі необхідні докази стосовно надання правничої допомоги ОСОБА_1 , а саме: копія договору №1521 про надання правничої допомоги від 11.04.2026 р., копія квитанції №1521 від 11.04.2026 р. про сплату гонорару адвокату Цокало-Зливко Т.М., детальний опис робіт (наданих послуг) від 18.04.2026. Акцентує, увагу на те, що позивач не має права визначати складність справи, так як це не відноситься до його діяльності. Крім того, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:- договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.);- докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);- інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Таким чином, представник відповідача зробив висновок, що в межах цивільно-правових відносин між адвокатом та особою, якій він надає професійну правничу допомогу в цивільному процесі, оплата може визначатися за взаємною домовленістю на власний розсуд сторін договору про надання правової допомоги. У зв`язку із наведеним просить прийняти від ОСОБА_1 заяву про часткове визнання позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» про за кредитним договором стягнення заборгованості № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 р. в розмірі 5450,90 гривень. В інший частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов повністю.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Однак від представника відповідачки через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника, позицію виклала аналогічну до відзиву на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Також відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Суд встановив, що 14.11.2018 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір № Z02.00207.004520364, відповідно до умов якого відповідач отримала позику у розмірі 83299,00 гривень на строк 60 місяців та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.99% (процентна ставка річних). Відповідачка підписала кредитний договір та графік щомісячних платежів за кредитним договором особистим підписом 14.11.2018.
Умовами Кредитного договору визначено, що шляхом нанесення власноручного підпису під цим договором Позичальник акцептував публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк» (надалі за текстом – Договір) у редакції, чинній на момент його укладення. Текст зазначеного Договору було розміщено на офіційній інтернет-сторінці Банку в розділі «Архів публічних договорів» за посиланням: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts#4e6a870a-5c4d 49a8-8071-b978c5ec881b.
Підписавши кредитний договір та підтвердивши отримання кредиту, відповідач погодилася на умови договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.
Крім того, відповідачу надано для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, підписавши який у відповідній графі остання погодилася із усіма умовами угоди щодо кредитування. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містив всі обов`язкові умови, зокрема, щодо суми кредиту, строку кредитування, сплати відсотків та інших платежів, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, а також порядок повернення кредиту.
Згідно з умовами Кредитного договору Відповідачу було надано кредит у розмірі 83299.00 грн під 1.99 % річних із зобов`язанням повернення кредитних коштів та сплати всіх передбачених договором платежів, у тому числі, але не виключно процентів за користування кредитом, у строки та в порядку, визначені графіком платежів, що підтверджується.
Згідно п.2.1 договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесків до 14 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок №29099000305911 в банку МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такі черговості:
1) для оплати простроченої заборгованості кредиту зо договором;
2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув;
3) для сплати штрафних санкції(пені) згідно п.3.3.1 цього договору;
4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредито).
Факт перерахунку грошових коштів на рахунок відповідача в сумі 83 299,00 грн. підтверджується копією меморіального ордеру № 2830410 від 14.11.2018.
Також 14.11.2018 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018), в якому викладені умови кредитного договору щодо суми кредиту, строку кредитування, розміру процентної ставки за користування кредитом, а також порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення.
З Графіку кредиту, викладеного в Додатку № 1 до Договору кредиту та страхування (Паспорт споживчого кредиту), вбачається, що строк на який надано кредит становить 60 місяців, сума нарахованих процентів за користування кредитом за вказаний період за ставкою 1,99% річних з врахуванням дотримання графіку всього до сплати 220 018,83 грн.
Також суд встановив, що 11.12.2025 було укладено договір № 11-12/25 відповідно до якого АТ "ІДЕЯ БАНК" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № Z02.00207.004520364.
На підтвердження факту укладення вказаного договору позивач надав копію платіжної інструкції № 0588840000 від 12.12.2025 про сплату коштів за відступлення права вимоги за Договором факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 без ПДВ.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № Z02.00207.004520364.
Як вбачається з Реєстру боржників № 1 (Лот №13) від 11.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018, загальна сума заборгованості станом на 11.12.2025 становила 135 202,84 грн., з яких 62 922,74 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 756,43 грн. сума заборгованості за відсотками; 68 523,67 грн. сума заборгованості за комісіями.
Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Отже, суд встановив, що позивача перейшло право вимоги за вказаним вище кредитним договором до боржника ОСОБА_1 .
Також, з наданих доказів вбачається, що під час укладення договору № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору особистим підписом. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
Крім того, наданими доказами підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 83 299,00 грн.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідач належним чином не виконував умови договору, що призвело до виникнення заборгованості.
На підтвердження суми заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № Z02.000207.004520364 від 14.11.2018 позивачем надано розрахунок боргу станом на 12.03.2026, з якого вбачається, що загальна заборгованість становить 135 202,84 грн. та складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 62 922,74 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3 756,43 грн. та заборгованості за нарахованими комісіями в сумі 68 523,67 грн.
Також, позивачем надано виписку з особового рахунку відповідача за вказаним кредитним договором за період з 01.01.2000 по 11.12.2025, з якої вбачається, що відповідач частково сплатила кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості, зокрема:
13.12.2018 в сумі 3690,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
11.01.2019 в сумі 3667,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
13.02.2019 в сумі 3740,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
13.03.2019 в сумі 3690,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
11.04.2019 в сумі 3690,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
10.05.2019 в сумі 3990,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
13.06.2019 в сумі 3700,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
15.07.2019 в сумі 3790,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
15.08.2019 в сумі 3990,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
11.09.2019 в сумі 3690 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
15.10.2019 в сумі 3990,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
21.11.2019 в сумі 104,35 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
29.11.2019 в сумі 3990,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
12.12.2019 в сумі 3690,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
13.01.2020 в сумі 3700,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
14.02.2020 в сумі 3690 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
18.03.2020 в сумі 3690,00 гривень – погашення кредитної заборгованості за договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
11.06.2020 в сумі 3690,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №631726614 від 6/11/2020 12:00:00 АМ;
17.07.2020 в сумі 3700,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №640199225 від 7/17/2020 12:00:00 АМ;
13.08.2020 в сумі 3690,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №646699827 від 8/13/2020 12:00:00 АМ;
18.09.2020 в сумі 3690,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №655797468 від 9/18/2020 12:00:00 АМ;
13.10.2020 в сумі 3690,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №662420668 від 13.10.2020 0:00:00 АМ;
18.11.2020 в сумі 3690,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №671651168 від 18.11.2020 0:00:00 АМ;
22.12.2020 в сумі 3690,00 гривень – зарахування коштів на транзитний рахунок для погашення кредиту через сервіс IBox по квитанції №680671273 від 22.12.2020 0:00:00 АМ;
01.09.2023 в сумі 197,89 гривень – стягнення коштів в погашення простроченої заборгованості згідно договору №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018;
05.09.2023 в сумі 4.63 гривень – стягнення коштів в погашення простроченої заборгованості згідно договору №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018.
Таким чином, враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 62 922,74 гривень.
Враховуючи викладене вище та приймаючи до уваги, що відповідач взятих на себе зобов`язань у строки, передбачені вказаним вище кредитним договором №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 належним чином повністю не виконала, зважаючи на часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) у розмірі 62 922,74 гривні та нараховані відсотки в сумі 3 756,43 гривні.
Що стосується вимог позивача щодо стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Так, відповідач не визнає та заперечує проти стягнення з нього комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором, зважаючи на те, що умови договору, якими визначено сплату комісії суперечать нормам Закону України «Про споживче кредитування", а тому є нікчемними.
Відповідно до ч.5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.
Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно частини третьої статті 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до статті 3 ЦК України, принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.
Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.
Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22).
Як вбачається зі змісту кредитного договору №Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 сторони дійшли згоди про те, що в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за договором.
Паспортом споживчого кредиту визначено розмір комісії за обслуговування кредиту - 2,65% щомісячно від суми кредиту.
В пункті 5 Паспорту споживчого кредиту викладено Графік кредиту в якому передбачено щомісячну сплату платежів за додаткові та супутні послуги банку в тому числі за ведення рахунку у розмірі 0,00 гривень; розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,00 гривень: комісії за надання кредиту у розмірі 0,00 гривень та плати за обслуговування у розмірі 131695,75 гривень.
Водночас, в тексті договору не визначено розмір комісії за обслуговування кредиту в процентному відношенні, а також відсутній перелік банківських послуг, які входять до комісії, пов`язані з обслуговуванням кредиту та які повинні надаватись кредитодавцем.
Розмір щомісячної комісії за обслуговування кредиту визначено лише у графіку щомісячних платежів в гривневому еквіваленті.
За правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою.
Відповідно до частин 1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
При цьому, позивачем не надано доказів того, що кредитодавець поніс додаткові витрати за обслуговування кредитної заборгованості. Тому, нарахована позивачем комісія в сумі 68 523,67 грн не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки, як послуга, належним чином не обґрунтована та не доведена.
Враховуючи наведене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості.
З урахуванням викладеного вище та приймаючи до уваги, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за основним боргом та нарахованими відсотками в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 66 679,17 грн. (62922,74 грн. основного боргу + 3 756,43 грн. боргу за відсотками).
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За змістом ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.ч.4-6 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як встановлено судом, між позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» укладено договір № 02-07/2024 від 02.07.2024 року (далі Договір) про надання правової допомоги, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.
Згідно з п.4.1 Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.
Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги № 522 від 02.02.2026 року та Витягу з Акту № 29 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026 року, вбачається, що правова допомога полягала у наданні усної консультації (2 години), вартістю 4000,0 гривень; складанні позовної заяви для подачі до суду (6 годин), вартістю 18 000,0 гривень; вивченні документації клієнта з посиланням на НПА та підготовки аналітичної довідки щодо судової практики (1 години), вартістю 3000,0 гривень.
Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання ТОВ «Факторинг Партнерс» - Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правничої допомоги в рамках укладеного між ними договору.
Відповідно до ч.2 чт. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З врахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 12 329 гривень 45 копійок правничої допомоги.
Одночасно суд зауважує, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, враховано те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову; взято до уваги критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, предмету спору та фінансового стану обох сторін.
В постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
З огляду на викладене вище, суд вважає наявними підстави для відмови у відшкодуванні за рахунок відповідача суми розміру витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог з огляду на невідповідність таких витрат вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору.
Суд констатує, що справи за позовами про стягнення заборгованості не є складними, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження, чинне законодавство України та судова практика з такого предмету спору тривалий час є незмінною та стабільною.
Таким чином, суд, зважаючи на положення статей 89, 133, 134, 137, 141 ЦПК України, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження понесених судових витрат, приймаючи до уваги принципи пропорційності, реальності та розумності судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду та враховуючи складність справи, доказів у справі, їх необхідність, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також заявленими позовними вимогами, подане відповідачем клопотання про зменшення таких витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень, оскільки за даних обставин справи таке стягнення буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат позивачу саме в зазначеному розмірі.
Окрім цього судом встановлено, що між відповідачем та адвокатом Цокало-Зливко Теетяною Михайлівною укладено договір № 1521 від 11.04.2026 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами. Матеріали відзиву містять також детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 18.04.2025, згідно якого надано правничої допомоги на суму 10 500 гривень.
Квитанцією №1521 від 11.04.2026 підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 здійснила оплату за дану правничу допомогу в розмірі 10 500 гривень.
Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання адвокатом Цокало-Зливко Тетяна Михайлівна правничої допомоги в рамках укладеного між ними договору.
З врахуванням часткового задоволення позовних вимог, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення 5 322 гривень 45 копійок правничої допомоги.
Зважаючи на вищевикладені положення статей 89, 133, 134, 137, 141 ЦПК України, дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження понесених судових витрат, приймаючи до уваги принципи пропорційності, реальності та розумності судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду та враховуючи складність справи, доказів у справі, їх необхідність, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, а також з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, поданого позивачем клопотання про зменшення таких витрат, суд приходить до висновку, що з позивача слід стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень, оскільки за даних обставин справи таке стягнення буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат відповідачу саме в зазначеному розмірі.
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно пункту 3 частини другої цієї статті у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 66 679,17 грн., тобто 49,31 % від заявленої вимоги (135 202,84 гривень), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1312,83 гривень. 
Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 178, 259, 263-265, 273, 275, 279 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Кредитним договором № Z02.00207.004520364 від 14.11.2018 в розмірі 66 679 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривня 17 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у сумі 1 312 (одна тисяча триста дванадцять) гривень 83 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 52.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 06.07.2026.

Суддя Кушнір Б.Б.