ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/2170/26
381/7013/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., 
секретаря судових засідань Омельчук С.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку із порушенням строків їх виплати, згідно якої позивач просить суд: - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 727108,70 грн. компенсації втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 14.12.2013 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року у справі №320/14088/21 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.12.2019 та зобов`язано здійснити її перерахунок і виплату. На виконання зазначеного рішення відповідачем проведено розрахунок доплати пенсії у сумі 288 886,99 грн, однак судове рішення не виконано, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження №70901679, яке станом на час звернення до суду перебуває на виконанні, а на відповідача накладено штраф за невиконання судового рішення.
Також рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі №320/14960/23 визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром під час її перерахунку та зобов`язано здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії без такого обмеження. На виконання рішення проведено розрахунок доплати у сумі 32 103,16 грн, однак рішення також не виконано, відкрито виконавче провадження №73897946, яке передано на виконання до органу державної виконавчої служби, а на відповідача накладено штраф.
Крім того, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №320/32850/24 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті пенсії з урахуванням індексації та без обмеження максимальним розміром, а також зобов`язано здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії. На виконання рішення проведено розрахунок доплати у сумі 43 797,78 грн, однак судове рішення не виконано, відкрито виконавче провадження №78076658, а на відповідача двічі накладено штраф за його невиконання.
Посилаючись на тривале невиконання відповідачем судових рішень та порушення строків виплати належних сум пенсії, позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 727 108,70 грн.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2025 року у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 19 березня 2026 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2025 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого провадження.
20 травня 2026 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області при призначенні та перерахунку пенсії діяло виключно в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства. Також вказав, що компенсація втрати частини доходів виплачується лише у разі порушення строків виплати нарахованих доходів за наявності визначених законом підстав, тоді як у даному випадку такі підстави відсутні, оскільки виплата сум за судовими рішеннями здійснюється в межах бюджетного фінансування та у порядку черговості. Крім того, представник відповідача послався на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Бюджетного кодексу України, практику Верховного Суду, Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими.
Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності.
Ухвалою суду від 21 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання.
В судове засідання, будучи належним чином повідомленими, представники сторін не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення відповідно до приписів ст. 244 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, на виконання трьох рішень Київського окружного адміністративного суду у справах № 320/14088/21, № 320/14960/23 та № 320/32850/24 відповідачем було нараховано суми заборгованості за минулі періоди, які становили відповідно 288 886,99 гривень, 32 103,16 гривень та 43 797,78 грнивень. Зазначені суми основного боргу з виплати пенсії були фактично виплачені позивачу із суттєвим порушенням строків, встановлених законодавством.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунку інфляційних втрат та 3% річних ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості:
- за рішенням суду від 23.09.2022 (справа № 320/14088/21) за період з грудня 2019 по жовтень 2022 становить 288 886,99 гривень, сума інфляційних втрат — 656 255,25 гривень, сума 3% річних — 39 316,36 гривень;
- за рішенням суду від 29.08.2023 (справа № 320/14960/23) за період з березня 2022 по жовтень 2023 сума заборгованості становить 32 103,16 гривень, сума інфляційних втрат — 16 334,52 гривень, сума 3% річних — 2 897,74 гривень; 
- за рішенням суду від 20.01.2025 (справа № 320/32850/24) за період з березня 2023 по лютий 2025 сума заборгованості становить 43 797,78 гривень, сума інфляційних втрат — 9 904,75 гривень, сума 3% річних — 2 400,08 гривень, а всього на загальну суму 727 108,70 гривень, доказів зворотного відповідачем не надано.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просив виплатити йому компенсацію втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати, посилаючись на те, що за вказаний період зросли ціни на споживчі товари та тарифи на послуги, що привело до втрати ним частини грошових доходів, а тому він має право на їх компенсацію.
Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. До доходів, які мають разовий характер можна віднести цільову разову допомогу, одноразову допомогу при виході на пенсію, допомогу на поховання, одноразову допомогу по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності, тощо.
Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або яку отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Пенсія є щомісячною грошовою виплатою, тобто вона виплачується кожного місяця протягом строку, на який вона призначена; пенсія є тривалою виплатою.
Як уже було встановлено судом, що позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Така пенсія є щомісячною грошовою виплатою та не має разового характеру.
Суд окремо вважає за необхідне зазначити, що у постанові Верхового Суду від 26 жовтня 2019 року у справі №569/18981/20 зроблено висновок, що слід розрізняти вимоги щодо стягнення недоотриманої суми пенсії (борг за пенсійними виплатами) та застосування компенсації, зумовленої простроченням виплати пенсії належного розміру; позивач просив виплатити йому компенсацію втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку з порушенням строків їх виплати, посилаючись на те, що відповідач виконав рішення судів щодо нарахування та виплати йому пенсійних виплат, однак за вказаний період зросли ціни на споживчі товари та тарифи на послуги, що привело до втрати ним частини грошових доходів, а тому він має право на їх компенсацію. Таким чином у цій справі виник спір саме щодо компенсації, зумовленої простроченням виплати пенсії належного розміру, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, тому апеляційний суд зробив неправильний висновок про закриття провадження в справі.
Враховуючи вказаний висновок Верховного Суду, суд зауважує, що у даній справі виник спір саме щодо компенсації, зумовленої простроченням виплати пенсії належного розміру, без вимоги вирішити публічно-правовий спір, а тому прийшов до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Тривале ненарахування пенсії позивачу за минулі періоди сталося з вини відповідача, зокрема, через призначення та виплату позивачеві заниженого розміру пенсії внаслідок порушення закону, а тому позивач має право на компенсацію частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих йому на підставі рішення суду.
При цьому, посилання органу Пенсійного фонду на відсутність відповідного бюджетного фінансування як на причину несвоєчасного виконання судового рішення та виплати заборгованості суд оцінює критично. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (зокрема, у справах «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Сук проти України») неодноразово наголошував, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів або брак бюджетного фінансування як на виправдання невиконання або несвоєчасного виконання своїх грошових зобов`язань, оскільки саме держава несе відповідальність за організацію своєї бюджетної системи.
Згідно пунктів 3-4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Верховний Суд України у своїй постанові від 18 листопада 2014р. у справі № 21-518а14 дійшов висновку про те, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 569/18981/20, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому судом встановлено, що здійснений позивачем розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних за відповідні періоди прострочення на загальну суму 727 108,70 грн є арифметично правильним, обґрунтованим та жодним чином не спростований стороною відповідача у відзиві на позовну заяву
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.
Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду.
За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору на підставі на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задоволено повністю, з останнього на користь держави підлягає до стягнення судовий збір пропорційно заявленим майновим вимогам у загальному розмірі 7271,09 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 15, 16 ЦК України; ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 133, 141, 223, 258-261, 263-265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, код ЄДРПОУ 22933548, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Фастів. вул. А.Саєнка, 10, про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат - задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів (пенсійних виплат) у зв`язку із порушенням строків їх виплат у розмірі 727 108 (сімсот двадцять сім тисяч сто вісім) гривень 70 копійок.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь держави судовий збір у сумі 7271,09 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлений 17.07.2026.

Суддя         Л.М.Ковалевська