Справа № 212/6335/26 
2/212/5116/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року      м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу, у складі: головуючого судді Зіміна М.В., з участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В., 
за участі представника позивача адвоката Ліфшиць З.О.,
відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
встановив:
Короткий зміст позовних вимог та інформація про рух справи 
30 квітня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось з позовом до відповідача  ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у сумі 23910,68 грн, судові витрати в розмірі 2662,40 грн, та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 05.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0529-8343 (далі – Договір № 0529-8343), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 14500,00 грн, зі сплатою процентів в розмірі 1,0 % за день користування кредитом, стоком 70 календарних днів до 13.01.2021 шляхом внесення 5 однакових за розміром платежів. 
28.10.2021 було укладено Договір факторингу № 02/10/2021 відповідно до якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75414843. 
Внаслідок неналежного виконання умов Договору № 0529-8343 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у загальному розмірі 23910,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 14500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 8650,00 грн, інфляційні збитки – 633,16 грн, - нараховані 3% річних – 127,52 грн, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
Відзив. Відповідь на відзив. 
14 липня 2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку відповідачем зазначено, що копію позовної заяви з додатками було отримано 04 червня 2026 року. Затримка у поданні відзиву зумовлена необхідністю часу для детального ознайомлення з матеріалам, пошуку фахової правничої допомоги для складання обґрунтованих заперечень, а також збору доказів, які підтверджують часткове погашення заборгованості. 
За ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Зважаючи на те, що копію позовної заяви з додатками відповідачем було отримано 04 червня 2026 року та остання потребувала час для фахової юридичної допомоги в умовах воєнного стану, то суд дійшов висновку, що строк на подання відзиву пропущений відповідачем з поважних причин, а тому клопотання підлягає задоволенню, а строк - поновленню.
У відзиві на позовну заяву відповідач визнала факт укладення Договору № 0529-8343 та отримання кредитних коштів в розмірі 14500,00 грн, факт відступлення права вимоги за вказаним Договором. Зазначає, що відповідачем було здійснене часткове погашення заборгованості, а саме сплачено 28.01.2021 – 1000,00 грн, 30.01.2021 – 500,00 грн. Вказує, що розмір процентів в розмірі 8650,00 грн свідчить про явну невідповідність між розміром кредиту та розміром нарахованих процентів. Також відповідач просить суд застосувати позовну давність до пред`явлених позовних вимог. Окрім цього відповідач просить суд перевірити на предмет відповідності принципу справедливості та розумності нарахування інфляційних збитків в розмірі 633,16 грн та 3% річних в розмірі 127,52 грн. Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до справедливого рівня 3000,00 грн – 5000,00 грн, з огляду на їх невиправданість. Також відповідач просить суд здійснити розстрочення виконання рішення на строк до 12 місяців. 
21.07.2026 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якому представник позивача вказує, що 04.11.2020 року Позичальнику було надано кредит у розмірі 14 500,00 грн строком на 70 днів (до 13.01.2021 року) зі ставкою 1 % від початкової суми кредиту за кожен день користування. Згідно з п. 1.6. Договору, нарахування процентів здійснювалося щоденно у розмірі 145,00 грн (14 500,00 грн х 1%). За період дії Договору з 04.11.2020 по 13.01.2021 (70 днів користування) загальна сума нарахованих процентів склала 10 150,00 грн (70 днів х 145,00 грн). Позичальником було внесені кошти у загальному розмірі 1 500,00 грн. Відповідно до черговості погашення заборгованості, визначеної п. 3.4. Договору (п.п. 3.4.1 — прострочені проценти, п.п. 3.4.3 — проценти за користування), платіж у розмірі 1 500,00 грн був повністю спрямований на часткове погашення нарахованих процентів. Залишок непогашених процентів за строк дії договору становить 8 650,00 грн (10 150,00 грн – 1 500,00 грн), а основна сума кредиту (тіло кредиту) у розмірі 14 500,00 грн залишилася повністю непогашеною. Зазначає, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент звернення позивача до суду з позовом діяв правовий режим воєнного стану, а тому вважає, що позовна заява подана в межах строку позовної давності.
Позиції сторін у судовому засіданні. 
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Проти розстрочення виконання рішення за заявою відповідача не заперечувала. 
У судовому засіданні відповідач визнала факт укладення Договору № 0529-8343 та отримання кредитних коштів в розмірі 14500,00 грн, розмір нарахованих позивачем процентів 8650,00 грн, інфляційних збитків 633,16 грн, 3% річних 127,52 грн. Просила суд застосувати строк позовної давності до пред`явлених позовних вимог та зменшити розмір витрат на правову допомогу. Також просила суд здійснити розстрочення виконання рішення на строк до 12 місяців рівними платежами. 
Обставини справи, встановлені судом
05.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0529-8343.
Згідно п. 1.2. Договору № 0529-8343 Кредитодавець надає Позичальникові на умовах, передбачених Договором, грошові кошти (Кредит) в кредит у сумі 14 500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом.
За умовами п. 1.4. Договору № 0529-8343 строк Кредиту складає 70 календарних днів (10 тижнів). Кредит має бути повернений згідно Графіку платежів (додаток 1 до Кредитного Договору) до 13.01.2021 року (Термін погашення). Повернення кредиту відбувається шляхом внесення 5 однакових за розміром платежів (один платіж раз на 2 тижні). Кожен із відповідних двотижневих платежів передбачає сплату однієї п`ятої від Суми Кредиту та суми нарахованих за користування Кредитом процентів.
За умовами п. 1.6. Договору № 0529-8343 протягом строку Кредиту, встановленого пунктом 1.4. Договору, розмір процентів за користування Кредитом складає 1 % (один відсоток) від початкової Суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. Проценти за користування Кредитом нараховуються з першого дня перерахування Суми Кредиту Позичальнику до закінчення визначеного Договором строку, на який надається Кредит. Орієнтовна річна відсоткова ставка складає 365 %.
За умовами п. 3.1. Договору № 0529-8343 Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом на умовах та в порядку, встановленому цим Кредитним Договором та Правилами. Сторони досягли згоди у тому, що повернення Кредиту та сплата процентів за користування Кредитом здійснюватиметься відповідно до умов цього Кредитного Договору, Правил та Графіку платежів (який є частиною Кредитного Договору).
За умовами п. 3.4. Договору № 0529-8343 заборгованість погашається наступним чином (у наступній черговості): 3.4.1. прострочені проценти за користування Кредитом; 3.4.2. прострочена до повернення Сума Кредиту; 3.4.3. проценти за користування Кредитом; 3.4.4. Сума Кредиту; 3.4.5. неустойка та інші платежі відповідно до Договору Позичальник несе відповідальність перед Кредитодавцем за порушення умов даного Договору відповідно до вимог законодавства України та умов Договору і Правил.
У разі несвоєчасного повернення отриманого Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України.
Вказаний договір підписано відповідачем накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
За наданою АТ КБ «ПриватБанк» інформацією витребуваною за ухвалою суду за клопотанням позивача вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку НОМЕР_1 та за період 05.11.2020-10.11.2020 здійснено зарахування коштів на суму 14500,00 грн. 
З наданого позивачем графіку платежів вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 28.01.2021 – 1000,00 грн, 30.01.2021 – 500,00 грн.
28.10.2021 було укладено Договір факторингу № 02/10/2021 та 04.11.2021 Додаткову угоду № 1 до нього, відповідно до якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75414843.
Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права
Положеннями ч. 1 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Матеріалами справи підтверджено та визнається відповідачем, що 05.11.2020 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0529-8343, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 14500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. 
Право вимоги за Договором № 0529-8343 на підставі Договору факторингу № 02/10/2021 від 28.10.2021 перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».
Позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання Договором № 0529-8343 належним чином не виконала та має заборгованість в загальному розмірі 23910,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 14500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 8650,00 грн, інфляційні збитки – 633,16 грн, - нараховані 3% річних – 127,52 грн. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком заборгованості за Договором № 0529-8343, в якому враховано сплату позивачем частково нарахованих процентів в розмірі 1500,00 грн та вважає обґрунтованими позовні вимоги за цим договором. 
Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності. 
Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності до нарахованої позивачем заборгованості, а тому суд зазначає наступне. 
Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно частиною третьою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.
02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відтак, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Враховуючи вищевикладене, а також, те що кредитний договір між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено 05.11.2020, а ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду 30.04.2026, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для звернення до суду за пред`явленими позовними вимогами не сплинув.
Щодо витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, укладені між ТОВ «Факторинг Партнерс» з Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс»; заявки на надання юридичної допомоги № 1173 від 02.03.2026 по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Договором № 0529-8343 наступних послуг: надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години, вартістю 2000,00 грн, загальною вартістю 4000,00 грн, складання позовної заяви для подачі до суду тривалістю 3 години, вартістю 3000,00 грн, загальною вартістю 9000,00 грн; Витягом з Акту № 31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026, згідно якої Клієнтом отримано від Адвокатського об`єднання наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів тривалістю 2 години, вартістю 2000,00 грн, загальною вартістю 4000,00 грн, складання позовної заяви для подачі до суду тривалістю 3 години, вартістю 3000,00 грн, загальною вартістю 9000,00 грн.
Суд, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, дійшов висновку про доведеність понесення відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 5000,00 грн. 
За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
Щодо заяви відповідача з розстрочення виконання рішення суду.
За ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Частинами 3-4 ст. 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
При цьому, на підставі ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Так, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду рівними частинами на дванадцять окремих платежів. 
В свою чергу питання про відстрочення виконання рішення суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін, оцінюючи доводи й заперечення сторін та визначаючи розумний строк розстрочення.
Розгляд заяви про розстрочення передбачає оцінку впливу такого розстрочення на права та інтереси стягувача, а також перевірку обставин, які обґрунтовують потребу боржника у розстроченні, з урахуванням характеру зобов`язання та фактичних можливостей виконання.
Оцінка заяви про розстрочення має ґрунтуватися на встановленні обставин, які об`єктивно ускладнюють виконання рішення у відповідний період, та на перевірці пропорційності строку відстрочки з огляду на необхідність збереження сутності права стягувача на виконання рішення у розумний строк.
Суд враховує, що тягар доведення відповідних обставин покладається на заявника; разом з тим заперечення проти відстрочки повинні містити конкретні дані й докази, які спростовують заявлену винятковість або підтверджують реальну можливість негайного виконання без ризику непропорційної шкоди для сторін.
Дослідивши надані заявником докази суд дійшов висновку, що виконання рішення може призвести до неплатоспроможності відповідача та, як наслідок, його банкрутства; натомість надання відстрочки виконання вішення створює передумови для реального отримання позивачем грошових коштів.
Оцінюючи період на який ОСОБА_1 просить суд розстрочити виконання рішення суду у справі № 212/6335/26 суд виходить з балансу інтересів сторін вважаючи, що розстрочення рішення суду буде слугувати меті виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з дотриманням інтересів кредитора, оскільки суду не надано доказів того, що таке розстрочення вплине на фінансовий стан ТОВ «Факторинг Партнерс». 
З урахуванням заборгованість за кредитним договором 23910,68 грн. та судові витрати 7662,40 грн., суд приходить до переконання про визначення суми 12 щомісячних платежів ОСОБА_1 строком до 11 вересня 2027 року в розмірі 2631,09 грн. 
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 435 ЦПК України, суд
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання відзиву задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на подання відзиву.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором № 0529-8343 від 05.11.2020 у загальному розмірі 23910 (двадцять три тисячі дев`ятсот десять) гривень 68 копійок, судові витрати в розмірі 7662 (сім тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити.
Розстрочити виконання рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 11 вересня 2026 року у справі № 212/6335/26 рівними дванадцятьма частинами, а саме по 2631,09 грн, зі сплатою платежу у період з 01 по 11 числа кожного наступного місяця строком до 11 вересня 2027 року. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, офіс 521, ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення суду складено та підписано 11 вересня 2026 року.

Суддя:        М.  В.  Зімін