ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2026  м. Дніпро Справа № 912/198/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Соп`яненко О.Ю. (доповідач) 
суддів: Джепи Ю.А., Фещенко Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання: Антоненко Д.О.,

за участю представників:
від позивача: Горопашний І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2026 (повний текст рішення складено 04.05.2026, суддя Коваленко Н.М.) у справі № 912/198/26

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», код ЄДР 00100227, вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», код ЄДР 23226362, Студентський бульвар, 15, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25015
про стягнення 60 435 102,96 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Кіровоградської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» з вимогами:
1. Стягнути з Приватного акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованість у розмірі 59 674 297,98 грн, 3% річних у розмірі 433 552,40 грн та інфляційні втрати у розмірі 327 252,58 грн;
2. Стягнути з Приватного акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» суму судового збору в розмірі 725 221,24 грн.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2026 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» (код ЄДР 23226362, Студентський бульвар, 15, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25015) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДР 00100227, вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032) заборгованість у розмірі 59 674 297,98 грн, 3% річних у розмірі 433 552,40 грн, інфляційні втрати у розмірі 327 252,58 грн, а також судовий збір у розмірі 725 221,24 грн.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго» 22.05.2026 звернулося через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: 
- рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2026 у справі № 912/198/26, в частині стягнення 327 252,58 грн інфляційних втрат, змінити;
- ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягуваних з Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» сум інфляційних втрат до 32 725,26 грн.
Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням принципів справедливості, пропорційності та розумного балансу інтересів сторін, передбачених статтями 2 та 15 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд не дослідив і не вирішив належним чином питання щодо можливості зменшення розміру стягнутих інфляційних втрат та інших сум відповідальності. 
Апелянт посилається на компенсаторний, а не каральний характер цивільно-правової відповідальності та зазначає, що інфляційні втрати і 3 % річних, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України, є мірою відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, розмір якої за певних виняткових обставин може бути зменшений судом з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності. 
На думку відповідача, суд мав врахувати його тяжкий фінансово-економічний стан, спричинений невідповідністю тарифів на розподіл електроенергії фактичним витратам, збільшенням технологічних витрат через транзитні перетікання електроенергії та відсутністю передбаченого тарифною структурою прибутку, що об`єктивно призвело до виникнення заборгованості. 
Апелянт також зазначає, що встановлені НКРЕКП тарифи у 2024 році не були належним чином переглянуті та не забезпечували покриття необхідних виробничих витрат. 
Посилаючись на практику Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, зокрема у справах № 646/14523/15-ц, № 902/417/18, №912/1120/16, № 924/1277/20 та № 915/1308/23, скаржник стверджує, що за таких обставин суд мав оцінити можливість зменшення розміру інфляційних втрат і 3 % річних, оскільки їх стягнення у повному обсязі створює надмірний та непропорційний майновий тягар для відповідача. Таким чином, на думку апелянта, задоволення вимог у повному обсязі без урахування зазначених обставин порушує принцип пропорційності та не забезпечує належного балансу між інтересами кредитора і боржника, у зв`язку з чим рішення підлягає зміні.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», скориставшись правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, подало відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення першої інстанції залишити без змін.
На думку позивача, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати та 3 % річних передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України як встановлений законом спосіб захисту майнових прав кредитора та компенсація втрат від знецінення коштів і користування боржником чужими коштами. Такі нарахування є складовою грошового зобов`язання, застосовуються незалежно від вини боржника, його фінансового стану, відсутності коштів чи наявності форс-мажорних обставин та не є штрафними санкціями. 
Позивач зазначає, що обставини щодо невідповідності тарифів, фінансових труднощів відповідача та причин виникнення заборгованості не звільняють його від обов`язку компенсувати кредитору інфляційні втрати. 
Посилання апелянта на практику Верховного Суду щодо можливості зменшення відповідальності є, на думку позивача, необґрунтованим, оскільки відповідні справи стосувалися виняткових обставин, зокрема очевидної неспівмірності санкцій, значно завищених договірних процентних ставок або одночасного нарахування значних штрафних санкцій, тоді як у цій справі інфляційні втрати нараховані у законодавчо визначеному розмірі та не є надмірними. 
Позивач зазначає, що судові рішення, на які посилається відповідач, здебільшого стосуються зменшення процентів річних, а не інфляційних втрат. Водночас судова практика виходить із необхідності забезпечити належний захист прав кредитора. На думку позивача, зменшення інфляційних втрат у десять разів було б необґрунтованим і порушило б баланс інтересів сторін, оскільки кредитор не отримав би повної компенсації втрат від знецінення грошей.
Отже, позивач вважає, що суд першої інстанції повно і правильно встановив обставини справи, належно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для зміни чи скасування рішення в оскаржуваній частині немає.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції. 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2026 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Соп`яненко О.Ю. (суддя-доповідач), судді: Джепа Ю.А., Фещенко Ю.В.. 
Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.
Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.
24.06.2026 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
06.08.2026 в судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з`явився причини неявки не повідомив. 
Колегія суддів у судовому засіданні 06.08.2026 оголосила скорочену (вступну та резолютивну частини) постанову у даній справі.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Національна енергетична компанія «Укренерго» є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як Акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 73 від 15.02.2019 та розпорядження Кабінету Міністрів України № 829-р від 22.11.2017 «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у Приватне акціонерне товариство.
Національна енергетична компанія «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, пункт 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 802 від 29.08.2012, пункт 3.2. Статуту Національної енергетичної компанії «Укренерго».
Оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії (частина 1 статті 31 Закону про ринок). Згідно з пунктом 5 р. ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про ринок до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі відповідно до цього Закону виконує державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України, або акціонерне товариство, утворене в процесі перетворення державного підприємства, яке має ліцензію на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами. Акціонерним товариством, утвореним в процесі перетворення державного підприємства, що здійснювало централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України та має відповідну ліцензію є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (підпункти 1.1, 2.1, 2.2 статуту Національної енергетичної компанії «Укренерго»).
01.01.2024 позивач як оператор систем передачі (ОСП) і відповідач як користувач системи передачі (Користувач) уклали договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0532-02041-ПП (далі - Договір) шляхом подання відповідачем як користувачем відповідної заяви про приєднання до публічного договору та акцептування позивачем цієї заяви відповідача.
Зокрема, відповідач надав позивачу заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
31.10.2023 позивач надав відповідачу повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 01/57621 (ідентифікатор договору № 0532-02041-ПП, дата акцептування 01.01.2024).
Згідно з пунктом 1.1. Договору цей договір про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - Договір) є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (далі - Користувач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Користувача до умов цього Договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.
Відповідно до пункту 2.1. Договору (тут і далі посилання на пункти Договору здійснені в редакції, чинній у спірний період) за цим Договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору. Послуга, яка надається за цим Договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.
За пунктом 4.1-4.3. Договору планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://uа.еnergy/.
Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВттод. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВттод не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середнім курсом гривні до євро Національного банку України за розрахунковий період надання послуги.
До моменту підтвердження ENTSO-Е нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-Е нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-Е. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.
При розрахунку вартості наданої послуги застосовується:
для Користувачів-підприємств «зеленої» електрометалургії, а також електропостачальників, що здійснюють постачання електричної енергії підприємству «зеленої» електрометалургії - тариф на послуги з передачі електричної енергії для підприємств «зеленої» електрометалургії (у випадку підтвердження цим підприємством відповідного статусу та встановлення для ОСП відповідного тарифу згідно з чинним законодавством);
для Користувачів, що здійснюють експорт/імпорт електричної енергії до/з країн периметру у період після приєднання ОСП до ІТС механізму - ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру;
для інших Користувачів - тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи (крім підприємств «зеленої» електрометалургії).
Ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.
Згідно з пунктом 5.1. Договору для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги.
Плановий обсяг Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії.
Фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу XI КСП.
Відповідно до пункту 6.1.-6.5. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.
Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
У разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу.
Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.
Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання-передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання-передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання Користувачем.
У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі Послуги вартість та/або фактичний обсяг Послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.
У разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання. Врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (Додаток 10 до Правил ринку). Результати зміни обсягів наданої Послуги відображаються в Акті коригування.
Згідно з підпунктом 1 пункту 7.1. Договору ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за Послугу. У підпункті 2 пункту 9.3. Договору відповідач як користувач зобов`язався здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з пунктом 10.3.-10.4. Договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною:
у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником;
у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.
Електронний документ, який направляється Стороною на виконання цього Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі.
Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.
Будь-які документи, що створюються/укладаються Сторонами під час виконання цього Договору (у тому числі акт приймання-передачі Послуги або акт коригування до акта приймання-передачі Послуги), можуть бути підписані Сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування Сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою Сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома Сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).
Податкові накладні отримуються Користувачем виключно в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 14.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання.
Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення.

6. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, погоджується з правовим обґрунтуванням та висновками Господарського суду Кіровоградської області з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладено Договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 №0532-02041-ПП, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг. 
Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язання в силу вимог статей 526-525 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 Закону України від 13.04.2017 №2019-VIII «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі.
Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).
Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є обов`язковим для виконання його сторонами, а замовник зобов`язаний оплатити належним чином надані йому послуги у розмірі, строки та порядку, визначені договором.
Сторони Договору погодили порядок документального оформлення та оплати послуг з передачі електричної енергії. Зокрема, відповідно до пункту 6.4 Договору Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, включно, на підставі рахунків та актів приймання-передачі послуг, а у разі коригування обсягів і вартості послуг - до 15 числа місяця, наступного за місяцем отримання акта коригування або акта щодо проведення донарахувань за минулі періоди.
Пунктом 6.5 Договору передбачено право Користувача оскаржити визначені в акті приймання-передачі вартість та/або фактичний обсяг послуг шляхом направлення відповідного повідомлення протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта. Водночас процедура оскарження не звільняє Користувача від обов`язку здійснити оплату у встановлений Договором строк. Якщо ж Користувач не надає обґрунтованих заперечень у визначений строк, акт вважається прийнятим без розбіжностей.
Як правильно встановив місцевий господарський суд, наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі послуг та актами коригування до них підтверджується належне надання позивачем відповідачу послуг з передачі електричної енергії за період з серпня по листопад 2025 року з урахуванням коригувань за попередні розрахункові періоди, зокрема за грудень 2024 року, січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень та жовтень 2025 року.
Зазначені акти підписані сторонами, а відповідач не заявляв у встановленому Договором порядку обґрунтованих заперечень щодо вартості або фактичного обсягу наданих послуг. Таким чином, відповідач фактично підтвердив отримання послуг та погодився як з їх фактичним обсягом, так і з визначеною в актах вартістю.
Матеріалами справи також підтверджено, що внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг утворилася заборгованість у сумі 59 674 297,98 грн. Доказів погашення зазначеної заборгованості відповідачем не надано.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню саме у цей строк. Згідно зі статтями 610 та 612 Цивільного кодексу України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням, а боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З огляду на погоджений сторонами порядок і строки розрахунків, а також на встановлений факт неналежного виконання відповідачем обов`язку з оплати наданих послуг, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у відповідача простроченої заборгованості перед позивачем у розмірі 59 674 297,98 грн та правомірність вимог позивача про її стягнення.
Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для врахування посилань відповідача на економічну невідповідність тарифоутворення для Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», оскільки питання встановлення та регулювання відповідних тарифів належить до компетенції НКРЕКП і саме по собі не звільняє відповідача від виконання належним чином взятих на себе договірних грошових зобов`язань. Крім того, фінансові труднощі або відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють його від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Щодо вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних є передбаченим законом способом захисту майнового права та інтересу кредитора у разі прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому приписи статті 625 Цивільного кодексу України мають загальний характер і поширюються на грошові зобов`язання незалежно від підстав їх виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальним законом.
Такий підхід відповідає усталеній практиці Великої Палати Верховного Суду, зокрема правовим висновкам, викладеним у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц та інших постановах, на які обґрунтовано послався суд першої інстанції.
Перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд першої інстанції встановив, що 3 % річних та інфляційні втрати нараховані на відповідні суми простроченої заборгованості з урахуванням строків виконання грошових зобов`язань за кожним рахунком та актом наданих послуг за період прострочення з 19.08.2025 по 11.01.2026.
Відповідач не надав належного та обґрунтованого контррозрахунку, який би спростовував правильність здійснених позивачем нарахувань, а відтак не довів помилковість визначених позивачем сум 3 % річних та інфляційних втрат.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зменшення суми 3 % річних до 10 000,00 грн.
Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24, три відсотки річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, є законодавчо встановленим мінімальним розміром процентів, на який може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання грошового зобов`язання боржником, а тому розмір процентів річних, що становить 3 % річних, не підлягає зменшенню судом.
У даній справі позивач заявив до стягнення саме три проценти річних у мінімальному розмірі, встановленому частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Отже, з огляду на наведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, правові підстави для зменшення розміру заявлених до стягнення 3 % річних відсутні.
Посилання відповідача на обставини, пов`язані з подіями, що відбуваються в Україні з 24.02.2022, також не спростовують висновків суду першої інстанції. Відповідачем не доведено безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між зазначеними обставинами та неможливістю виконання саме спірного грошового зобов`язання, не надано належних доказів визнання таких обставин форс-мажорними стосовно конкретних договірних зобов`язань та не підтверджено вжиття заходів, спрямованих на погашення основного боргу або хоча б часткове виконання зобов`язання.
При цьому з матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу, на яку позивачем здійснено нарахування відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, відповідачем не погашена.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 59 674 297,98 грн основного боргу, 433 552,40 грн 3 % річних та 327 252,58 грн інфляційних втрат є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих доказах та правильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Кіровоградської області – таким, що підлягає залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника – Приватне акціонерне товариство «Кіровоградобленерго». 

З підстав наведеного та керуючись статями 129, 240, 269-271, 275, 280, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2026 у справі № 912/198/26 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.04.2026 у справі № 912/198/26 - залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника. 
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, порядок та строк касаційного оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено та підписано – 03.09.2026 (у зв`язку з відпусткою судді - члена колегії Фещенко Ю.В. з 17.08. по 28.08.2026).

Головуючий суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя Ю.А. Джепа 

Суддя Ю.В. Фещенко