Справа № 463/10668/25
Провадження №2/944/1200/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2026 року | м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кондратьєвої Н.А.
з участю секретаря судових засідань Шандрук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту- ТОВ "ФК"ЄАПБ") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №73622265 від 09.12.2024 року та судових витрат.
В обґрунтування позову зазначає, що 09.12.2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит №73622265 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунакаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач також підтвердив, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреби та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27 березня 2025 р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Фінансова агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15880.35 грн., з яких: 8735.52 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1054.83 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 5040.00 грн – заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом; 1050.00 грн - комісія за надання кредиту. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
26.01.2026 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив з огляду на наступне. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено (не надано виписки за картковими рахунками) факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача (факт укладення договору кредиту) та наявність заборгованості на момент звернення до суду з позовом, у зв`язку з чим позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Належних, допустимих та достатніх доказів у контексті норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин не надано. Розрахунок заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту не є доказами наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. Крім цього, розрахунок заборгованості не містить даних про осіб, повноважних на його видання із зазначенням прізвища та посади, відповідальних за здійснення бухгалтерської операції і правильність її оформлення. Такий розрахунок заборгованості є текстовою роздруківкою даних у виді таблиці, повинен бути оформлений у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач не надав суду докази про отримання ОСОБА_1 листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, про здійснення входу останньою на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, а тому в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору в електронному вигляді, що відповідає висновкам Верховного Суду. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. В умовах договорів ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» про споживчий кредит передбачена сплата позичальником комісії за надання кредиту 1050,00 грн. яка нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Отже, пункти укладеного між ТзОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит не містять зазначення переліку банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту. Оскільки надання кредиту це обов`язок кредитодавця за кредитним договором, то така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитодавця. Крім того, позивачем у договорі про споживчий кредит не зазначено, які послуги надаюся за комісію пов`язану з наданням кредиту. З огляду на умови Договору про надання коштів у кредит та Додаткових угод від 18.12.2024 року, 28.12.2024 року, 30.12.2024 року, 31.12.2024 року, розмір заборгованості за відсотками повинен становити: 10500,00 * 0,046 % * 11 днів = 53,13 грн. – розмір заборгованості за відсотками за Договором надання коштів у кредит № 73622265 (за строк 11 днів, згідно з умовами Договору) 10500,00 * 1 % * 14 днів = 1470,00 грн. – розмір заборгованості за відсотками за Додатковими угодами від 18.12.2024 року, 28.12.2024 року, 30.12.2024 року, 31.12.2024 року до Договору надання коштів у кредит № 73622265 (продовження строку кредиту на 14 днів). Загальний розмір заборгованості за відсотками повинен становити 1523,13 грн. (53,13 грн. + 1470,00 грн.). Загальний розмір заборгованості за вищезазначеним Договором повинен становити 12 023,13 грн, що складається з наступного: 10500,00 грн. – тіло кредиту; 1523,13 грн. – відсотки за кредитом. Однак, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою було внесено 4 платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 2127,78 грн. Таким чином, в розмір заборгованості, який підлягає стягненню повинен становити 9895,35 грн. (12023,13 грн. - 2127,78 грн.) Просить у задоволенні позову відмовити.
03.02.2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що договори позики були укладені з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Звертаємо увагу суду, що без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Позивач не має надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а Первісні кредитори, позивач не є банком України, отже на них дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. Відповідач здійснював дії направлені на погашення заборгованості, це свідчить про те, що відповідач усвідомлював форму оформлення кредитного договору, погодився с його умовами, отримав кредитні кошти. У відповідності до умов кожного з укладених договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказані власноручно позичальником при укладанні договорів, а саме на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Відповідачем не надано суду і не представлено належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить, відповідно до ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розмір судових витрат відповідача на вартість правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн., є недоведеною належним чином, оскільки наданими документами не доведено факт оплати послуг з надання професійної правничої допомоги відповідачу і з огляду на малозначність справи та складність написання відзиву є неспівмірним.

Заяви, клопотання учасників справи
Представник позивача в судове засідання не прибула, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
28.01.2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача подав заяву про стягнення судових витрат. 
03.02.2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав клопотання про витребування доказів.
09.02.2026 року представник відповідача подав заперечення на клопотання про витребування доказів.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду за місцем реєстрації, в судове засідання не з`явилась, її представник подав клопотання про розгляд справи у їхній відсутності.
Процесуальні дії в справі
Ухвалою Личаівського районного суду м.Львова від 10.11.2025 року матеріали справи передані за територіальною підсудністю до Яворівського районного суду Львівської області.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 16.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.01.2026 року.
Ухвалою суду від 26.01.2026 року для надання можливості ознайомитись із відзивом на позов строною позивача, судове засідання у справі відкладено до 19.02.2026 року. 
Судове засідання 19.02.2026 року відкладено у зв`язку із перебуванням судді у відпустці.
Судове засідання 02.04.2026 року відкладено у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті.
Ухвалою суду від 19.05.2026 року задоволено клопотання про витребування доказів та відкладено судове засідання до 16.06.2026 року.
Ухвалою суду від 16.06.2026 року відкладено судове засідання для отримання відповіді на ухвалу суду, до 25.08.2026 року.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25.08.2026 року (враховуючи перебування судді у відрядженні з 27.08.2026 року по 28.08.2026 року), є дата складення повного судового рішення 31.08.2026 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд встановив, що 09.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит №73622265, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 43042.
Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Відповідно до п.2.2 Договору, сума кредиту 10500.00 грн, строк кредитування/строк договору 11 днів, процентна ставка/день 0.046% (фіксована). Комісія за надання кредиту 10% від суми наданого кредиту. Дата повернення кредиту 19.12.2024 року, денна процентна ставка 0.955%, проценти за понадстрокове користування кредитом 4% в день, пеня – 4% в день, орієнтована реальна річна ставка – 3733.4%, орієнтовна загальна вартість кредиту 11603.13 грн.
Як вбачається з додатку №1 до договору надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, сторони погодили таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальну річну процентну ставку за договором.
18.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №13783588 до договору надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 67488, відповідно до якого сторони домовились продовжити строк кредитування на 10 днів.
Відповідно до п.п. 2.2 Договору, строк кредитування 21 день. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%. Дата повернення кредиту 29.12.2024 року, денна процентна ставка 1%.
28.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №13860503 до договору надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 82364, відповідно до якого сторони домовились продовжити строк кредитування на 2 дні.
Відповідно до п.п. 2.2 Договору, строк кредитування 23 дні. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%. Дата повернення кредиту 31.12.2024 року, денна процентна ставка 1%.
30.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №13876909 до договору надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 01127, відповідно до якого сторони домовились продовжити строк кредитування на 1 день.
Відповідно до п.п. 2.2 Договору, строк кредитування 24 дні. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%. Дата повернення кредиту 01.01.2025 року, денна процентна ставка 1%.
31.12.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №13884986 до договору надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 41714, відповідно до якого сторони домовились продовжити строк кредитування на 1 день.
Відповідно до п.п. 2.2 Договору, строк кредитування 25 днів. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за ставкою 1%. Дата повернення кредиту 02.01.2025 року, денна процентна ставка 1%.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 27/03/25.
Згідно з п.1.1. договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до п.1.2. договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
23.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, з п. 3 якої вбачається, що в якості ціни продажу згідно реєстру боржників №4 від 23.04.2025 фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів, яка становить 17.25 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту). 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №4 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» передало право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року в розмірі 15 880.35 грн., з яких: 8735.52 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1054.83 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 5040.00 грн – заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом; 1050.00 грн - комісія за надання кредиту. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», за період з 09.12.2024 року по 13.01.2025 року, заборгованість складає 15 880.35 грн., з яких: 8735.52 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1054.83 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 5040.00 грн – заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом; 1050.00 грн - комісія за надання кредиту. 
Відповідно до відповіді АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-260612/38897-БТ від 17.06.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), по вказаному рахунку було зарахування коштів в сумі 10 500 грн 09.12.2024 року.

Мотиви та оцінка суду
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, отже є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Зі змісту кредитних договорів вбачається, що в них визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а відтак є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.
Посилання представника відповідача на відсутність доказів реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, отримання логіну та пароля, подання заявки на отримання кредиту, а також доказів належності електронного підпису саме відповідачу, не спростовують встановлених судом обставин укладення кредитного договору.
Судом встановлено, що відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконувала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором перед первісним кредитором.
Так, відповідно до умов договору кредитні кошти в сумі 10500,00 грн підлягали перерахуванню на банківський картковий рахунок позичальника. При цьому відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260612/38897-БТ від 17.06.2026 року на ім`я ОСОБА_1 було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , на яку 09.12.2024 року зараховано кошти в сумі 10500,00 грн.
Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується не лише умовами укладеного кредитного договору, а й безпосередньо банківською інформацією про зарахування 09.12.2024 року на рахунок, пов`язаний із відповідачем, грошових коштів у розмірі, визначеному договором.
Крім того, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснено чотири платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 2127,78 грн. Вказана обставина у сукупності з іншими доказами у справі також підтверджує існування між сторонами кредитних правовідносин та фактичне виконання відповідачем зобов`язань за договором у певній частині.
Доводи представника відповідача про те, що розрахунок заборгованості сам по собі не є доказом виникнення договірних зобов`язань, суд вважає такими, що не мають визначального значення для вирішення спору, оскільки наявність кредитних правовідносин та факт отримання відповідачем кредитних коштів встановлено судом на підставі сукупності доказів, а не лише на підставі розрахунку заборгованості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до укладеного Договору факторингу №27/03/2025 від 27.03.2025 року набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №73622265 від 09.12.2024 року.
За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
ОСОБА_1 , будучи вільною в укладенні кредитних договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору, була обізнана з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, а також іншими його умовами, з чим погодилась, підписавши електронним підписом кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорів.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 , і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої обов`язки за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», нарахування здійснювались за період з 09.12.2024 року по 13.01.2025 року та становить 15 880.35 грн., з яких: 8735.52 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 1054.83 грн – сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 5040.00 грн – заборгованість по процентах за понадстрокове користування кредитом; 1050.00 грн - комісія за надання кредиту. 
Водночас, суд частково не погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості в частині нарахування стягнення суми заборгованості за відсотками за договором.
Як вбачається із наданого стороною позивача розрахунку заборгованості за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року, заборгованість за процентами нараховувалася за період з 09.12.2024 року по 13.01.2025 року, що виходить за межі строку дії договору (згідно п.2.2. договору та додаткових угод такий закінчується 02.01.2025 року), що суд вважає необґрунтованим, з огляду на таке.
Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила, що проценти відповідно до ст.1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до ст.1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про сплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
У такому випадку в наявних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламенту є наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Окрім цього відсотки, які підлягають нарахуванню відповідачу за 02.01.2025 року відповідно до п.п. 2.2.3 Договору, мають встановлюватись за ставкою 1%.
Таким чином, товариство не може вимагати від ОСОБА_1 заборгованість за договором надання коштів у кредит в частині заборгованості за відсотками нарахованими з 02.01.2025 по 13.01.2025 року включно в розмірі 5040.00 грн. 
Також суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо неправомірності нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 1050,00 грн з посиланням на те, що кредитодавцем не визначено конкретного переліку банківських послуг, які надаються за таку комісію. Умовами укладеного договору прямо передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 10 % від суми наданого кредиту, а відповідач, підписуючи кредитний договір, погодилася з його умовами.
Відтак, сума заборгованості яка підлягає стягненню з відповідача за договором надання коштів у кредит №73622265 від 09.12.2024 року становить 10 945.35 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу – 8 735.52 грн, заборгованості за відсотками – 1 159.83 грн та комісії за надання кредиту – 1 050.00 грн.

Судові витрати
Відповідно до вимог ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено в розмірі 3028.00 грн.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2087.01 грн.
Окрім цього представник відповідача подав заяву про стягнення судових витрат, в якій зазначив, що відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 6 000,00 грн., на виконання умов п. 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/26 від 23.01.2026 укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Пунктом 2 Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/26 від 23.01.2026 визначено, що за надання професійної правничої (правової) допомоги, передбаченої в п.п. 1.1 Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар (винагороду) в розмірі 6 000,00 грн., у строк до набрання судового рішення законної сили у справі, що визначена предметом Договору. Просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.
Згідно із ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як зазначено вище, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Судом встановлено, що правнича допомога відповідачу ОСОБА_1 надавалась адвокатом Калініним С.К. на підставі договору про надання правничої допомоги №б/н від 23.01.2026 року. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача подано до суду: відповідний договір про надання правничої допомоги №б/н від 23.01.2026 року, додаток №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №б/н 26 від 23.01.2026 року, на суму 6000.00 грн, рекомендовані ставки адвокатського гонорару адвоката Калініна С.К., акт виконаних робіт (наданих послуг) від 25.01.2026 року на суму 6000.00 грн за надання усної консультації, аналіз позовної заяви з додаткоами та скаладання відзиву на позовну заяву, довіреність на представлення інтересів.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником відповідача документи на обґрунтування сум заявлених витрат на правничу допомогу, враховуючи доводи клопотання представника позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом відповідача документів (відзив на позовну заяву, заперечення на клопотання), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Визначаючи розмір витрат які підлягають стягненню, суд виходить з критеріїв наведених вище, а саме складності справи (справа про стягнення заборгованості розглянута за правилами спрощеного позовного провадження), часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт (зміст та обсяг поданих суду документів, обсяг робіт наведених у відповідних актах), ціни позову, розгляд справи у відсутності представника відповідача, який подав про це відповідне клопотання, а також значення справи для кожної сторони.
Таким чином, суд вважає за необхідне зменшити заявлений адвокатом Калініним С.К. розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони (подання позову, відповіді на відзив), тривалості слухання справи у суді.
З огляду на наведене, оскільки позов задоволено частково, а саме на 68,92%, відмовлено в частині позовних вимог, що становить 31.08% від суми заявлених позовних вимог, із позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» слід стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1554.00 грн, що пропорційно відповідатиме розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.
Керуючись статями 10-13, 49, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 10 945 (десять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) гривень 35 копійок, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу – 8735 (вісім тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 52 копійки, заборгованості за відсотками – 1159 (тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень 83 копійки та комісії за надання кредиту – 1050 (тисяча п`ятдесят) гривень 00 копійок.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2087 (дві тисячі вісімдесят сім) гривень 01 копійку.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1554 (тисяча п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складено 31.08.2026 року.
Повне найменування сторін та інших учасників справи.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 07400, м.Бровари, вул. Лісова, 2 Броварського району Київської області.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Кондратьєва Н.А.