Справа № 505/2150/25
№ 2/505/1443/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Подільськ
Подільський міськрайонний суд Одеської області 
в складі: головуючої - судді Ващук О.В., 
за участі: секретаря судового засідання Шершун О.О., Піскунова Д.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Овсяницької С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник позивача - адвокат Овсяницька С.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту постійного його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та проживала на момент смерті за адресою АДРЕСА_1 разом з онуком ОСОБА_3 . 
До спадщини, що відкрилася після смерті матері позивача входило земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області, площею 3,6761 га, яку спадковавець заповіла позивачу ОСОБА_1 , а також площею 3,7352 га, яку спадкодавець заповіла відповідачці ОСОБА_2 , та остання оформила право власності на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2024 року. 
На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за вищевказаною адресою разом з онуком ОСОБА_3 , який там фактично не проживав, а проживав позивач - син спадкодавця, що можуть підтвердити свідки.
Таким чином, позивач вважає, що прийняв спадщину, як спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від спадщини. Нотаріус відмовила позивачу в оформлені спадщини, а тому для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу необхідно становити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день її смерті. 
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 07 липня 2025 року у даній справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також, було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та зобов`язано Приморську державну нотаріальну контору у м. Одеса надати суду належним чином засвідчені матеріали спадкової справи №124к/2021, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 18 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвокат Овсяницької С.М. про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Овсяницька С.М. позов підтримали, та просили його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, також зазначила, що позові вимоги визнає в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місце його проживання, а також повідомлено, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті суду. 
Суд заслухавши доводи сторони позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). 
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Перешори, Подільського району Одеської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).
У матеріалах справи міститься копія заповіту, складеного 18.09.2020 року ОСОБА_4 , згідно з яким остання заповідала земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області, площею 3,6761 га - ОСОБА_1 , а площею 3,7352 га - ОСОБА_2 (а.с.18).
Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка площею 3,6761 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на території Мардарівської сільської ради. 
З копії витребуваної судом спадкової справи №124к/2021 вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_2 було заведено спадкову справу до майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки Мардарівського старостинського округу Куяльницької сільської ради Одеської області №25-30/230 від 02.06.2025 року на момент смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , також за вказаною адресою був зареєстрований онук померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з нею на день смерті постійно проживав її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що знає позивача давно, разом виросли, також пояснив, ОСОБА_1 проживав разом батьками, після смерті батька позивач проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що знає позивача давно, разом виросли, також пояснив, ОСОБА_1 після розлучення постійно жив з мамою за адресою: АДРЕСА_1 . Онук разом з його мамою (донькою покійної ОСОБА_4 ) виїхали с.Перешори, коли ОСОБА_3 ще не було 15 років. 
Судом також встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30.12.1969 року, складеного російською мовою, матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено « ОСОБА_4 », водночас матеріали справи не місять відомостей про встановлення факту родинних відносин позивача з останньою.
Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного СудуУкраїнивід 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на день смерті останньої, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями свідків.
Даний факт, за встановленням якого звертається позивач має юридичне значення, оскільки визначає його право спадкування і інакше, як у судовому порядку не може бути встановлений, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81 , 89, 95, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 605,60 грн. судового збору з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Текст рішення складено 20 липня 2026 року.

Суддя    О.В. Ващук