Справа № 462/5765/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 липня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 /, яка працює головним бухгалтером ТДВ «ЛСАТП 1302» /ЄДРПОУ 00450890, податкова адреса м. Львів, вул. Рудненська, буд. 8/, проживає на АДРЕСА_1 

за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером ТДВ «ЛСАТП 1302», вчинила порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку, згідно з декларацією від 28.10.2025 р. №9332370334 за ІІІ квартал 2025 р., граничний термін сплати 19.11.2025 року, фактично сплачено 14.05.-18.05.2026 р.; від 26.01.2026 р. №9434694792 за 2025 р., граничний термін сплати 19.02.2026р. фактично сплачено 18.05.2026 р., чим порушено п.295.3 ст. 295 Податкового кодексу України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
ОСОБА_1 на розгляд справи у суді не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, що є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).
Крім цього, суд враховує, що відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 163-2 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №012644 серії ГУ ЛВ №2335/13-01-04-06/Ж 13 від 19.06.2026 року; Актом від 09.06.2026 р. № 25284/13-01-04-06/00450890 про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати податків, платежів, зборів, яким в результаті проведеної перевірки встановлені порушення в частині порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку юридичних осіб.
Розглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_1 доведена, дії за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушниці, суд приходить до переконання, що слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 23, 40-1, 163-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 /сто сімдесят/ гривень.
Стягнути ізОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.