Справа №705/4681/26
1-кп/705/961/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року   м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Умані кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026250320000764 від 22 червня 2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, з фаховою передвищою освітою, працюючого електрозварювальником ТОВ «Золотий Дракон», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22.06.2026 року близько 17 години 24 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля готелю «Шалом», що по вулиці Шолом Алейхема, 2 в місті Умань Черкаської області, в ході спілкування із старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, та у вказаний час перебував у форменому одязі, виконував свої службові обов`язки і повноваження по здійсненню вимог, передбачених ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», та підійшов до останнього з метою перевірки його документів, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи у громадському місці в стані сп`яніння, почав поводитися агресивно і висловлювати на адресу поліцейського зухвалу та нецензурну лайку, а коли ОСОБА_6 запропонував йому пред`явити документи, які посвідчують його особу, ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який одягнений у формений одяг та виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перешкоджаючи діяльності працівників правоохоронних органів, посягаючи на здоров`я капітана поліції ОСОБА_6 , передбачаючи та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння останньому тілесних ушкоджень, раптово, тримаючи в правій руці газовий балон «ТЕРЕН-4М», з метою спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу декілька разів розпилив його вміст у обличчя ОСОБА_6 , в результаті чого згідно висновку експерта №05-7-01/335 від 23.06.2026 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктивів очей, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
Ознаки вчинення ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення у співучасті відсутні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Збитків або шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано, разом з цим потерпілий у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 надав письмову згоду прокурору на укладення вказаної угоди.
Окрім цього, в угоді про визнання винуватості вказано, що при укладенні угоди про визнання винуватості з обвинуваченим враховано те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, зобов`язується після набрання вироком законної сили перерахувати на будь-який рахунок чи збір грошові кошти на підтримку ЗСУ в співмірній з його доходами сумі, але не менше 8000 грн., обвинувачений характеризується позитивно, має постійне місце роботи, а також наявний суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового розгляду, зменшення завантаженості судової системи, зменшення кількості та тривалості процесуальних дій, сторони погоджуються на укладення угоди про визнання винуватості.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; під час допиту в судовому провадженні надати достовірну та повну інформацію, що стосується всіх фактів цієї справи, які йому відомі; до закінчення судового розгляду кримінального провадження та набрання вироком законної сили при першому ж виклику з`явитись до суду.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розслідуванні, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного та інші обставини справи, сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
Сторони усвідомлюють, що з урахуванням п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь- яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також, у вказаній угоді зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Сторони, враховуючи характер і тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачених ст. 66 КК України, зокрема, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого,передбачена ст.67 КК України, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, та виконавши вимоги частин 6 та 7 вказаної статті суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, а тому у відповідності до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між обвинуваченим та прокурором, за участі захисника, може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам ст.472 КПК України.
У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим за участю захисника затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.
Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину та підтвердив обставини в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Також зазначив, що наслідки затвердження угоди йому відомі і зрозумілі. Міра покарання, яка буде застосована до нього йому відомо. Зазначив, що на час проведення судового засідання він частково виконав умови угоди, а саме сплатив на потреби ЗСУ кошти в розмірі 8000 грн., про що надав суду квитанцію. 
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України, він був присутній під час складання угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Його підзахисному роз`яснено наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.
Після виконання вимог ст.474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічиїм інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Дослідивши угоду про визнання винуватості, вислухавши доводи учасників судового провадження, суд вважає, що укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника угода від 02 липня 2026 року відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, в скоєному розкаявся, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України. Також суд враховує особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю роботи та місцю проживання, приймає участь у допомозі Збройним силам України, а тому, покарання узгоджене угодою у вигляді 3 років позбавлення волі із застосування іспитового строку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів. 
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 02 липня 2026 року у кримінальному провадженні № 12026250320000764 від 22.06.2026 року між прокурором Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.
Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в нічний час доби, відносно ОСОБА_5 з переліком обов`язків, визначених ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.06.2026 року необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт накладений відповідно до Ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.06.2026 на два аерозольні газові балончика марки «Терен – 4М», що належать ОСОБА_5 підлягає скасуванню.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 468, 469, 472-476 КПК, суд-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 липня 2026 року, укладену між прокурором Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02 липня 2026 року покарання за ч.2 ст.345 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі вимог п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїждати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.
Речовий доказ –два газові балончики марки «ТЕРЕН-4м», які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області – знищити, відеозапис з нагрудної камери спостереження на флеш носії, які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений відповідно до Ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.06.2026 на два аерозольні газові балончика марки «Терен – 4М», що належать ОСОБА_5 - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя   ОСОБА_8