КОПІЯ
Єдиний унікальний номер справи 678/877/26
Провадження №2-678-532/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді Лазаренка А. В.,
за участі секретаря судового засідання Непийвода Л. Д.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Стецькова-Бондар Людмила Феліксівна, до Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення,
встановив:
11 червня 2026 року до суду надійшла позовна заява про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , про що Меджибізькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області складено відповідний актовий запис за №23 від 24 лютого 2025 року. ОСОБА_2 на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшла земельна ділянка кадастровий номер 6823080800:03:011:0127, площею 2,4181га, розташована на території колишньої Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №018458, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якої прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її син, ОСОБА_2 . 
За життя ОСОБА_2 заповіту не залишав. В силу статей 1223, 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_4 , є спадкоємцем майна померлого як спадкоємець першої черги, оскільки є його дочкою. Інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після ОСОБА_2 не має, оскільки з його матір`ю, ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі не перебував, інших дітей, окрім неї, у нього не було. 
З метою оформлення спадкового майна, зокрема земельної ділянки вона звернулася до державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Паляниці Л. С., проте у вчиненні відповідних дій нотаріусом відмовлено у зв`язку з розбіжностями у документах. Внаслідок таких обставин нотаріусом рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. У зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки не може скористатись своїми правами як спадкоємця щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, гарантованих Конституцією України.
11 червня 2026 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
29 липня 2026 року від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Стецькова-Бондар Л. Ф. надійшла заява, у якій просить проводити розгляд справи у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача Меджибізька селищної ради у поданій заяві №02-20/1138 від 29 липня 2026 року просить розгляд справи проводити у їхню відсутність та без звукозапису, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.
Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Щодо встановлення факту родинних відносин.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п. 1). Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (абз. 1 п. 7).
Відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи і встановлює, відповідно, факт родинних відносин між фізичними особами.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).
Згідно Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років, про що складено відповідний актовий запис № 23. 
Згідно листа державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Паляниці Л. С. у вчиненні відповідних дій нотаріусом відмовлено у зв`язку з розбіжностями у документах. Зокрема, у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , дата народження зазначена   ІНФОРМАЦІЯ_4 , у витягу про народження ОСОБА_2 , у графі прізвище, власне ім`я, по-батькові дитини вказано – «   ОСОБА_6 , дата народження   ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі відомості про мати: «   ОСОБА_7 », у витягу про смерть ОСОБА_3 - графі прізвище, ім`я, по-батькові померлої зазначено - «   ОСОБА_8 ». Окрім того, правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ХМ №018458 виданий на ім`я ОСОБА_3 , Летичівською райдержадміністрацією Хмельницької області на підставі розпорядження Летичівської райдержадміністрації №274 від 10.11.2003року не містить номеру реєстрації в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та дати видачі даного документу. Внаслідок таких обставин нотаріусом рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.
Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Волосовецьким ЗАГС 10 квітня 1956 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 », змінено на «1955», зміни завірені підписом та печаткою уповноваженого органу, матір`ю записана ОСОБА_3 .
Згідно Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/221-а від 20 лютого 2026 року, прізвища « ОСОБА_9 / ОСОБА_10 » є ідентичними.
Відповідно до Завіреної ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області архівна копія заяви, форми 1 про видачу паспорта, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якій міститься запис про матір – ОСОБА_3 , батько – ОСОБА_11 .
Як вбачається з Витягів з погосподарських книг по с. Волосівці Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області за 1996-2005роки, згідно яких ОСОБА_11 – голова домогосподарства; ОСОБА_3 – дружина; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – син.
Відповідно до довідки №06-д від 07 січня 2025 року, яка видана виконавчим комітетом Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, якої на день смерті ОСОБА_3 з нею був зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – син.
Згідно актового запису про смерть № 6 від 05 квітня 2004 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років. 
Згідно листа завідувача Хмельницької районної державної нотаріальної контори № 963/01-16, спадкова справа після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася.
Отже, обставини, на які посилається позивач на встановлення факту знайшли своє підтвердження, тому вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 
Щодо визнання права власності на земельну ділянку як на спадкове майно.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звертатися до суду за захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.
Відповідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим, звернутися до суду щодо захисту своїх порушених Кодексом, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Зі змісту заяв відповідача вбачається, що позовні вимоги повністю визнають. Інших спадкоємців немає.
Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про прийняття визнання позову і задоволення вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У зв`язку з тим, що спір виник не з протиправних дій відповідача, суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.392, 1223, 1261, 1269 ЦК України, 2, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 82, 206, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Волосівці Хмельницького району Хмельницької області, була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рідною матір`ю;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6823080800:03:011:0127, площею 2,4181 га, розташовану на території колишньої Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як на спадкове майно після батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , відсутній зареєстрований Електронний кабінет.

ПРЕДСТАВНИК ПОЗИВАЧА: ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 , наявний зареєстрований Електронний кабінет.

ВІДПОВІДАЧ: Меджибізька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Святотроїцька, 5, селище Меджибіж Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31530, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404556, наявний зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС

Суддя: підпис А. В. Лазаренко

Суддя: А. В. Лазаренко