Справа № 535/282/26
Провадження № 2/535/299/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2026 року с-ще Котельва
Котелевський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді: Гуляєвої Г.М.
секретаря судових засідань Васильченко В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник: адвокат Мірошниченко Тетяна Василівна (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, Полтавська область, Полтавський район , с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, буд.220, РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Котелевської селищної ради Полтавської області, Полтавського району (місце знаходження: 38600, Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, буд.224, ЄДРПОУ 13955812) про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини;
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області, Полтавського району, про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом , в якій просив продовжити строк на 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане 25.10.2024 року.
Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р) позивач та чоловік померлої, ОСОБА_4 , являються спадкоємцями першої черги на майно померлої. 
Родинні відносини позивача із спадкодавицею підтверджуються свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 , виданим 02.05.2024 року.
Відповідно до ст.549 ЦК (в редакції 1963 року) чоловік померлої, що являється батьком позивача, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , тобто вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини та утриманням в себе документів на власність на житловий будинок.
Позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на той час йому ще не було відомо, що його мати за життя мала право на земельну частку (пай), яка розташована на території Котелевського району, Полтавської області, оскільки працювала в КСП «Червона Зірка», с.Михайлівка Перша, Котелевського району, Полтавської області.
В жовтні 2025 року позивач звернувся до державного нотаріуса Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавського району, Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - у вигляді земельної частки (паю), яка розташована на території Котелевського району, Полтавської області, оскільки працювала в КСП «Червона Зірка», с.Михайлівка Перша, Котелевського району, Полтавської області, але йому було відмовлено в зв?язку з тим, що згідно реєстрації вхідної кореспонденції (номенклатура справ N?02-14), його заяви про прийняття спадщини не зареєстровано) і він у відповідності до ст.550 ЦК України (в редакції 1963 року) порушив строк для прийняття спадщини, що підтверджується довідкою N?706/02-14 від 29.10.2025 року.
Строк для прийняття спадщини позивач пропустив тому, що на день смерті ОСОБА_3 йому не було відомо, що його мати мала право на земельну частку пай, а у вересні 2025 року про даний факт позивачу повідомили працівники сільської ради і у нього виникла необхідність звернутися до суду із даним позовом.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області області від 19.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.15).
03.04.2026 від представника відповідача Котелевської селищної ради Полтавського району Полтавської області Сідненко Н.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача , оскільки позивач не надав жодних доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Його доводи грунтуються виключно на суб`єктивному факторі (необізнаності), що не є достатньою підставою для поновлення строку, а посилання на незнання про частину майна свідчить лише про його власну пасивність (а.с.38-40).
22.04.2026 представник позивача- адвокат Мірошниченко Т.В. подала до суду письмове клопотання про витребування доказів, в якому вона просила витребувати у Полтавському обласному нотаріальному архіві, який знаходиться за адресою: 36000, м.Полтава, вул.Шевченка,13, спадкову справу №242/1998 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , яка відкрита Котелевською державною нотаріальною конторою та свідоцтво про право на спадщину видане Котелевською державною нотаріальною конторою від 11.08.2006 року (а.с.52).
22.04.2026 року ухвалою Котелевського районного суду Полтаської області клопотання представника позивача- адвоката Мірошниченко Тетяни Василівни про витребування доказів було задоволено. Зобов`язано Полтавський обласний нотаріальний архів надати до суду належним чином завірену копію спадкової справи №242/1998 відкритої Котелевською державною нотаріальною конторою, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , та свідоцтво про право на спадщину видане Котелевською державною нотаріальною конторою від 11.08.2006 року (а.с.53).
05.05.2026 від Полтавського обласного державного нотаріального архіву, на виконання ухвали суду від 22.04.2026 надійшла завірена копія спадкової справи №242 заведеної 12.02.2004 року Котелевською ДНК на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 (а.с.55-70).
22.05.2026 ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.76).
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник позивача-адвокат Мірошниченко Т.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься відзив, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, та розгляд справи просить проводити за його відсутності (а.с.40).
Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Частина 1 статті 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Частинами 1, 3 статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Наведене також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 145/797/15-ц.
Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.
Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть.
Отже, враховуючи дату смерті спадкодавця ОСОБА_3 , спадкові відносини у даній справі регулюються Цивільним кодексом Української РСР, які діяли на час смерті спадкодавця.
Відповідно до положень статті 524 ЦК УРСР (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.
У статті 527 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Статтями 529, 530 ЦК УРСР встановлено дві черги спадкоємців за законом.
При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
За правилом статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.
У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", яка діяла на час виниклих правовідносин, але втратила чинність 30 травня 2008 року, було роз`яснено, що передбачений статтею 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.
Отже, правила частини першої статті 550 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то правові підстави для вирішення питання про продовження строку для прийняття спадщини відсутні.
У постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 319/414/20, від 16 листопада 2021 року у справі № 289/767/20 зроблено висновок, що: "цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку".
Отже, ЦК УРСР не передбачав такого способу захисту як визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини, а передбачав продовження строку для прийняття спадщини, стаття 550 ЦК УРСР.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, тобто суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач звернувся із даним позовом, просить продовжити йому строк для прийняття спадщини терміном два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини другої статті 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).
Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого ст. 549 ЦК УРСР шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.
Крім того, позивач зазначає на наявність права померлої ОСОБА_3 на земельну частку (пай), однак будь яких доказів такого права не надано.
Зазначені позивачем доводи не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, як спадкоємця, на вчинення цих дій, адже відсутність відомостей про наявність у спадкодавця спадкового майна не позбавляла права та можливості позивача звернутися до нотаріуса у визначений законом шестимісячний строк, зокрема, з метою з`ясування обсягу спадкового майна та подачі заяви про прийняття спадщини.
За таких обставин, суд, дослідивши та проаналізувавши докази, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 , а тому відмовляє у їх задоволенні.
У разі відмови у задоволенні позову судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник: адвокат Мірошниченко Тетяна Василівна до Котелевської селищної ради Полтавської області, Полтавського району про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), 
Представник: адвокат Мірошниченко Тетяна Василівна (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, Полтавська область, Полтавський район , с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, буд.220, РНОКПП: НОМЕР_2 ) 
Відповідач: Котелевська селищна рада Полтавської області, Полтавського району (місце знаходження: 38600, Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, буд.224, ЄДРПОУ 13955812).

Суддя: Г.М. Гуляєва