Справа № 481/922/26 
Провадж.№ 2/481/741/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2026 року м. Новий Буг
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі судді – Васильченко-Дриги Н.О.,
за участю секретаря судового засідання – Войцеховської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Какун Анни Станіславівни до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
07.07.2026 року представником позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" Какун А.С. сформовано в системі "Електронний суд" позовну заяву та подано до суду позов до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №3410620 від 24.01.2023 в розмірі 37248,20 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
В обгрунтування позовної заяви зазначено, що 24 січня 2023р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Лінеура Україна» кредитний договір №3410620. На підставі договору факторингу №19102023 від 19.10.2023 укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.10.2023 до Договору №19102023 від 19.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 37248,00 грн., з яких: 6400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30848,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові прохав про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 24 січня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3410620, який підписано одноразовим ідентифікатором «Р449», відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності, платності отримав кредитні кошти, у розмірі 6400,00 грн., строком на 360 днів, з процентною ставкою 7105,59% річних.
Факт перерахування ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів у розмірі 6400,00 грн. на картковий рахунок відповідача підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» про успішність операції щодо перерахування коштів від ТОВ «Лінеура Україна» на картку НОМЕР_1 .
19.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19102023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №3410620 від 24.01.2023, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Оскільки на підставі даного договору відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості.
Відповідно до Реєстру боржників від 19.10.2023 до Договору №19102023 від 19.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 37248,00 грн., з яких: 6400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30848,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.
Особливості укладання договорів в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтями 1046-1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отримавши кошти за договорами позики, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з їх повернення, внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК).
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Оскільки на підставі вказаних вище договорів факторингу відбулась заміна первісних кредиторів на ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення заборгованості за кредитним договором.
Однією з основних засад цивільного законодавства, визначених у статті 3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6).
За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-ХІІ) встановлено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до статті 18 Закону №1023-ХІІ продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини та виборі контрагента, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Умовами кредитного договору може бути встановлена плата позичальника за користування кредитними коштами (проценти), її розмір і порядок внесення боржником. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору, відповідно до яких фінансовим установам забороняється встановлювати для споживачів непропорційно великі суми компенсації.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23 виснував, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 зазначено, що керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів"просить стягнути з ОСОБА_1 проценти в розмірі 30848,00 грн., що у 4,8 разів перевищує розмір неповернутого кредиту (6400,00 грн.).
Заявлений до стягнення розмір процентів не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, відтак розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів"процентів слід зменшити до 9600,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №3410620 від 24.01.2023 в розмірі 16000,00 грн., в т.ч. за тілом кредиту 6400,00 грн., за відсотками 9600,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1143,64 грн. (16000,00/37248,00 х 2662,40).
Керуючись статтями 10, 12,13, 80-84, 141, 263-265, 274, 279, 354, 355ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів заборгованість за кредитним договором №3410620 від 24.01.2023 в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму судового збору в розмірі 1143 (одна тисяча сто сорок три) гривень 64 копійок. 
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА