УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/3650/25 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г. 
Номер провадження №33/4805/385/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Ковальчук Руслани Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Ковальчук Руслани Миколаївни, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 28.06.2025 о 01 год 42 хв по вул Шевченка, 43 в м Звягель Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем PEUGEOT, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Ковальчук Р.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне та однобічне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Зокрема, зазначає, що матеріалами справи, у тому числі відеозаписом, не доведено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушення ним Правил дорожнього руху. Також вказує, що справу розглянуто всупереч вимогам ст.268 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 , який напередодні подав клопотання про відкладення розгляду справи. Звертає увагу на те, що постанова про адміністративне правопорушення винесена о 01 год 42 хв, тобто раніше, ніж, на думку сторони захисту, було виявлено правопорушення - о 01 год 55 хв. Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про особу, яка його склала, є нечитабельним, а з відеозапису вбачається, що протокол та постанова складалися різними працівниками поліції. Також зазначає, що ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, працівники поліції пропонували підписати лише розписку про відсторонення від керування транспортним засобом, а в акті огляду на стан сп`яніння не зазначено звання працівника поліції, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, зазначені документи не є належними та допустимими доказами. Окрім того, посилається на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не містить відомостей про доставлення водія до медичного закладу для проходження огляду, хоча працівником поліції зазначено, що «на огляд доставив». На підтвердження доводів апеляційної скарги захисник посилається на практику ЄСПЛ.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник послалася на те, що копію постанови про повернення апеляційної скарги отримала 21.10.2025 та усунула недоліки вказані у постанові Житомирського апеляційного суду від 20.10.2025. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 374807 від 28.06.2025 вбачається, що 28.06.2025 о 01 год 42 хв по вул Шевченка, 43 в м Звягель Житомирської області ОСОБА_1 керував автомобілем PEUGEOT, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №374807 від 28.06.2025 (а.с.2); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.8); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №645725 від 28.06.2025 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.9); відеозаписом події (а.с.11).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .
З наявного у справі відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився виконати законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння як із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки. Адміністративні матеріали складено у присутності ОСОБА_1 , якого ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, однак від підпису протоколу та інших документів він відмовився, що підтверджується матеріалами справи. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. 
Дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також посилання на те, що транспортним засобом керувала інша особа, яка після появи працівників поліції залишила місце події, спростовуються наявним у справі відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, а також іншими матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції.
Посилання апеляційної скарги на порушення працівниками поліції порядку оформлення адміністративних матеріалів є безпідставними та спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що адміністративні матеріали складено у присутності ОСОБА_1 , якого ознайомлено з їх змістом, а також роз`яснено його права, передбачені законодавством (0:13:17). Формальні недоліки оформлення документів за відсутності істотного порушення прав особи не є підставою для визнання доказів недопустимими.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено у встановленій формі з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Посилання захисника на неналежну якість протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними, оскільки наявний у матеріалах справи протокол є читабельним, а його зміст дає можливість встановити всі істотні обставини інкримінованого правопорушення та забезпечує належну оцінку доказів у їх сукупності.
Недоліки оформлення протоколу, які не впливають на можливість з`ясування обставин справи та не порушують право особи на захист, не є підставою для закриття провадження у справі.
Судові рішення, на які у апеляційній скарзі посилається ОСОБА_2 , преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не мають.
Порушень вимог ст.268 КУпАП під час розгляду справи судом першої інстанції апеляційним судом не встановлено.
Як вбачається з матеріалів справи, судом вжито всіх необхідних заходів з метою забезпечення прав учасників провадження, передбачених ст.268 КУпАП. Учасники справи належним чином повідомлялися судом про час та місце її розгляду. Подане напередодні клопотання про відкладення розгляду справи не зобов`язувало суд відкласти розгляд справи, оскільки питання відкладення є дискреційним правом суду та вирішується з урахуванням обґрунтованості причин неявки, стадії розгляду справи та необхідності забезпечення розумних строків судового провадження. При цьому у поданому клопотанні не наведено об`єктивних обставин, які б унеможливлювали участь ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також не надано належних доказів на підтвердження поважності причин неявки.
За таких обставин, враховуючи положення ст.268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також з метою недопущення затягування судового розгляду на строк, який перевищує строки розгляду справи, встановлені законом, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .
Окрім того, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та її захисник не були позбавлені права апеляційного оскарження судового рішення, яке ними реалізовано. Під час апеляційного розгляду перевірено та оцінено всі доводи апеляційної скарги, а також досліджено наявні у справі докази.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не містять посилань на нові обставини чи докази, які б давали підстави для скасування оскаржуваної постанови.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:

Клопотання адвоката Ковальчук Руслани Миколаївни, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Ковальчук Руслани Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич