Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/1543/26
Провадження № 2-о/382/31/26

РІШЕННЯ
Іменем України

26 серпня 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретаря Голованова В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни заінтересовані особи: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В., ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулася з заявою до Яготинського районного суду Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення.
Відповідно до заявлених вимог просила встановити, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності, тобто в рівних частках кожному.
Заявлені вимоги обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_1 .
Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Співвласником даного будинку являється ОСОБА_3 .
Як вбачається з рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року даний житловий будинок по АДРЕСА_2 було набуто в результаті виділу в натурі.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявник являється спадкоємцем першої черги майна померлого.
В передбачений законодавством термін заявник звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. із заявою про прийняття спадщини.
Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом заявник не може, оскільки під час перегляду нотаріусом правовстановлюючого документу, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясувалося, що державним реєстратором під час проведення державної реєстрації права власності було невірно обрано вид спільної власності сторін, а саме замість «спільної часткової власності» державний реєстратором було вказано «спільна сумісна власність».
В той же час, внести виправлення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визначити частки співвласників не можливо, оскільки один із співвласників помер.
За таких обставин, з метою визначення частки померлої особи, заявнику було рекомендовано звернутися до суду.
Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 06.07.2026 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку окремого провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. Зобов`язати приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріально округу Черних О.В., (м. Яготин вул. Каштанова алея 1) надати до суду копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник заявника направила заяву про розгляд справи в її відсутність та відсутність заявника, заявлені вимоги підтримала та просила їх задоволити.
Заінтересована особа приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, вказала, що підтверджує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності, тобто в рівних частках кожному.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.
Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Співвласником даного будинку являється ОСОБА_3 .
Як вбачається з рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 січня 2016 року даний житловий будинок по АДРЕСА_2 було набуто в результаті виділу в натурі.
В передбачений законодавством термін заявник звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом заявник не може, оскільки під час перегляду нотаріусом правовстановлюючого документу, а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясувалося, що державним реєстратором під час проведення державної реєстрації права власності було невірно обрано вид спільної власності сторін, а саме замість «спільної часткової власності» державний реєстратором було вказано «спільна сумісна власність». В той же час, внести виправлення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визначити частки співвласників не можливо, оскільки один із співвласників помер. ( а.с.7-13. 15-18)
Згідно спадкової справи №112/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса звернуся син ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 звернувся з заявою про відмову від належної йому частки спадщини за законом (а.с.27-59)
Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦП К України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами: перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника i в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Як зазначено в ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність на майно є спільною частковою власністю осіб, крім випадків, коли договором або законом не передбачено виникнення спільної сумісної власності осіб, тобто, як відзначено в літературі, встановлена презумпція, відповідно до якої спільна власність у випадку її виникнення передбачається спільною частковою власністю. 
У зв`язку з вищезазначеним, враховуючи письмові пояснення сторін, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявлені заявником, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підтвердженою належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни заінтересовані особи: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В., ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити. 
Встановити, що житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної часткової власності, тобто в рівних частках кожному.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 26 серпня 2026 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О. А.