Справа № 346/5265/25
Провадження № 2/346/453/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 серпня 2026 р. | м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О. П.
з участю секретаря Слободян А.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (далі – Коршівська сільська рада) про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, 
ВСТАНОВИВ:
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_2 (баба позивача ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_3 (батьку позивача). 
Станом на 01.07.1990 року в даному господарстві було зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та позивача. 
Отже, відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із 1/4 (однієї четвертої) частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син, ОСОБА_3 , постійно проживаючи на час смерті матері разом із нею, та вступивши в управління та володіння даним спадковим майном.
Спадкоємцями першої черги за законом згідно з положеннями ст. 529 ЦК України (в редакції 18.07.1963 року, яка була чинною на дату смерті спадкодавиці ОСОБА_2 ), були її чоловік, її син ОСОБА_3 та її онук ОСОБА_1 (позивач), які прийняли спадщину у рівних частках (по 1/2 (одній другій) кожен), постійно проживаючи на час смерті ОСОБА_2 разом з нею та вступивши в управління та володіння спадковим майном.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , яка заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із 1/4 частки спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Спадкоємцями першої черги згідно з вимогами ст.529 ЦК України (в редакції 18.07.1963 року, яка була чинною на дату смерті спадкодавиці), були її чоловік (батько позивача) ОСОБА_3 та позивач як син спадкодавиці, які прийняли вказану спадщину у рівних частках (по 1/2 (одній другій) частці спадщини кожен), постійно проживаючи на час її смерті разом з нею та вступивши в управління та володіння спадковим майном. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав. Ця спадщину позивач прийняв, подавши до Коломийської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області заяву про прийняття спадщини.
З метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно позивач звернувся до державного нотаріуса вказаної нотаріальної контори Мануляк І. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Однак, цією нотаріусом відмовлено позивачу у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки право власності на вказане спадкове майно зареєстроване за померлою головою колгоспного двору ОСОБА_2 , її частка та частки інших членів у майні колгоспного двору не виділено та права на ці частки припинилися з дня смерті голови та членів цього двору. У зв`язку із цим нотаріусом рекомендовано позивачу звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно. 

Тому позивач просить визнати за ним як за єдиним спадкоємцем в порядку спадкування право власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. 
Позивач та його представник, адвокат Ілюк О.В. в судове засідання не з`явились, вказана представник позивача подала заяву, в якій просить розглянути справу без її та позивача участі та задовольнити позовні вимоги (а. с. 49).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак, 17.12.2025 року подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та про визнання позову (а.с.56) .

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд відкладає ухвалення судового рішення на строк по 10.08.2026 року з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про народження серії “ НОМЕР_1 від 23.03.1974 року, виданого Ліснослобідською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (далі - Ліснослобідська сільська рада), батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 38). 
Відповідно до свідоцтва про народження серії “ НОМЕР_2 , виданого зазначеною сільською радою 03.01.1968 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.36)

Судом також встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про смерть серії “ НОМЕР_3 від 20.01.1992 року, виданого Ліснослобідською сільською Радою народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області, баба позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 32).

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_4 відповідно до даних свідоцтва про смерть серії “ НОМЕР_4 від 24.08.1996 року, виданого тією ж сільською Радою народних депутатів, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.34).
Згідно з даними свідоцтва про смерть серії “ НОМЕР_5 від 18.04.2006 року, виданого Ліснослобідською сільською радою батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.35).

Відповідно до довідки від 04.09.2025 року, виданої Ліснослобідським старостинським округом Коршівської сілької ради, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була головою колгоспного двору, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Земельна ділянка, на якій розміщений вказаний житловий будинок, не приватизована. Станом на 01.07.1990 року у цьому житловому будинку було зареєстроване місце проживання :

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - голови двору; 
2. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , - сина голови двору; 
3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , невістки голови двору;
4. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - онука голови двору.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і її місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 1913 року по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6 . На день смерті ОСОБА_2 в даному житловому будинку було зареєстроване місце проживання тих же трьох членів двору, що і станом на 01.07.1990 року, а також онука голови двору - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Заповіт від імені ОСОБА_7 , посвідчений у виконкомі Ліснослобідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 29.03.1986 року за №3, не змінювався і не скасовувався.

ОСОБА_4 , 1932 року народження, (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з 1970 року і до дня смерті її місце проживання також було зареєстроване у спадковому будинку. 
На день смерті ОСОБА_4 в цьому житловому будинку також було зареєстроване місце проживання її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та їхнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (позивача). 
Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі Ліснослобідської сільської ради не посвідчувався. 

ОСОБА_3 , 1936 року народження (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і його місце проживання було зареєстроване за тією ж адресою спадкового будинку з 1936 року по день смерті. 

На день смерті ОСОБА_3 в зазначеному житловому будинку було також зареєстроване місце проживання позивача як сина цього померлого. 
Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконкомі Ліснослобідської сільської ради не посвідчувався (а.с. 31)

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів Обласного комунального підприємства “Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації від 16.09.2025 року № 86732, та даними технічного паспорта право власності на вищевказані житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 . Дане майно складається із: житлового будинку - "А", загальною площею 50.7 кв.м., житловою площею -20,7 кв.м., сараю - "Б"; стодоли - «Г»; стайні – «Д»; навісу – «Ж»; криниці – «№1», які побудовані в 1932 та 1950 роках (а.с. 23-26).
Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 29.03.1986 року виконкомом Ліснослобідської сільської ради за № 3, яким все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_3 (а.с.33).
Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за законом позивач звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В., яка рекомендувала йому звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки частка ОСОБА_2 як голови колгоспного двору та частки інших членів колгоспного двору у майні колгоспного двору не виділено, про що 09.10.2025 року вказаною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 40).
Відповідно до повідомлення, наданого нотаріусом на ухвалу суду про витребування копії спадкової справи № 728/2006, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 , копії документів відсутні, оскільки спадкові справи не заведені. (а.с.61).
Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв позивач, який є єдиною особою, що фактично та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. 
З матеріалів відповідної спадкової справи також вбачається, що ОСОБА_6 у встановлений законом строк спадщину не прийняв, про що ним 13.10.2006 року подано відповідну заяву. При цьому у зазначеній заяві він не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Інших осіб, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , матеріали спадкової справи не містять (а.с.62-79). 
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Згідно з повідомлення державного нотаріуса про те, що відповідно до відомостей Спадкового реєстру та алфавітних книг обліку і реєстрації спадкових справ, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 в Коломийській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 86).
Згідно з даними Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28.01.2026 відсутня інформація відносно померлих ОСОБА_2 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_8 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 62, 63).
Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 392 чинного ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з роз`ясненнями, наданими в підпунктах «а», «б» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. №20, положення статей 17,18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення вдію цього Закону (з 15.04.1991 року). Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
На підставі наведеного судом встановлено, що позивач як онук померлої голови та син померлих членів колгоспного двору є єдиним спадкоємцем, хто прийняв дану спадщину. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем як за єдиним спадкоємцем за законом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору, оскільки голова та інші члени померли цього двору померли в період з 1992 по 2006 роки, і відсутні інші спадкоємці на частки, які належали голові і членам даного двору. 
Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що визнання стороною відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, позов підлягає задоволенню. 
На підставі наведеного, статей 392, 1261, 1296 ЦК України, статей 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
позов задовольнити.
Визнати в порядку спадкування за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на будинколодіння, яке складається із: житлового будинку - "А", загальною площею 50.7 кв.м., житловою площею -20,7 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю - "Б", стодоли - «Г», стайні – «Д», навісу – «Ж», криниці – «№1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: | Калинюк О. П.