Справа № 131/1444/26 
Провадження № 1-кп/131/106/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2026 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026025250000038 від 17.08.2026 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , c. Вікно, Заставнівського району Чернівецької області проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , освіта: середня-спеціальна, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, –

ВСТАНОВИВ:

11.05.2026 наказом № 148 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу частини на посаді оператора відділення управління командира батареї мінометної батареї 3 єгерського батальйону. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 168 від 31.05.2026 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_2 призначено на посаду оператора безпілотних літальних апаратів 1 відділення середніх логістично-евакуаційних безпілотних наземних систем взводу логістично-евакуаційних безпілотних наземних систем роти безпілотних систем 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Солдат ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття. Відповідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів. Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) за наступних обставин. 15.08.2026 близько 23 години 30 хвилин, солдат ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час суперечки із ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, переслідуючи мету заподіяння шкоди її здоров`ю, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс потерпілій один удар кулаком лівої руки в ділянку правого передпліччя, один удар кулаком лівої руки в ділянку правого плеча та один удар кулаком лівої руки в ділянку голови з права, внаслідок чого потерпіла впала на бетонну підлогу передньою частиною тулуба. Своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синців в завушній ділянці голови справа, в ділянці правої щоки, в ділянці правого плеча, правого передпліччя та проекції правої лопатки, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_4 , враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений та його захисник не оспорюють всі встановлені обставини кримінального проступку, зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акта без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
Тому, вивчивши та дослідивши в порядку ст. 94 КПК України докази, зібрані під час досудового розслідування, які містяться в матеріалах кримінального провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , передбачених ст. 67 КК України не встановлено.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує: суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває, за амбулаторною психіатричною допомогою до лікаря психіатра не звертався, за місцем проживання компрометуючих матеріалів відносно нього не було.
За таких обставин, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Запобіжний захід не застосовувався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно направити сторонам судового провадження.

Суддя: