Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 р. № 520/4664/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про скасування наказу, - 
В С Т А Н О В И В :
Позивач, Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд: 
1. Скасувати податкове повідомлення-рішення №00518672480 від 17.11.2025 року Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
2. Стягнути із Головного управління ДПС у Харківській області сплачений судовий збір. 
В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення №00518672480 від 17.11.2025 року Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Ухвалою суду від 25.03.2026 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій, розгляд справи було відтерміновано.
Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді у відпустках та відрядженні. 
Представником відповідача 08.04.2026 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України. 
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що відповідачем - Головним управлінням ДПС у Харківській області, на підставі наказу №4038-п від 05.09.2025 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача - Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 , з метою контролю за своєчасною реєстрацією платником податку на додану вартість, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість до Державного бюджету України за період з 01.01.2022 по 31.12.2024.
За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт від 24.10.2024 № 40543/20-40-24-10-08/3498705140.
На підставі висновків акту перевірки відповідачем були сформовані наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:
- податкове повідомлення-рішення від 17.10.2024 № 00518672410 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 388668,00 грн, за податковим зобов`язанням – 310935,00 грн., за штрафними санкціями 77733,75 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 17.10.2024 № 00518692410 про застосування штрафу у розмірі 1020 грн, за надання документів не в повному обсязі, які пов`язані з предметом перевірки.
Позивач, не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням №00518672480 від 17.11.2025 року Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернувся за захистом своїх прав до суду.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне. 
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У розвиток цієї конституційної норми, частиною 1 та 3 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Як вже було встановлено судом вище, відповідачем, на підставі наказу №4038-п від 05.09.2025 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, з метою контролю за своєчасною реєстрацією платником податку на додану вартість, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість до Державного бюджету України за період з 01.01.2022 по 31.12.2024.
За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт від 24.10.2024 № 40543/20-40-24-10-08/3498705140, на підставі висновків якого відповідачем були сформовані наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:
- податкове повідомлення-рішення від 17.10.2024 № 00518672410 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 388668,00 грн., за податковим зобов`язанням – 310935,00 грн., за штрафними санкціями 77733,75 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 17.10.2024 № 00518692410 про застосування штрафу у розмірі 1020 грн, за надання документів не в повному обсязі, які пов`язані з предметом перевірки.
При цьому в позовній заяві позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення №00518672480 від 17.11.2025 року Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
Однак доказів прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №00518672480 від 17.11.2025 року, на підставі акту від 24.10.2024 № 40543/20-40-24-10-08/3498705140, суду не надано. 
Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем оскаржується податкове повідомлення-рішення, яке не є предметом розгляду даної справи, а отже в даному випадку відсутні підстави для виходу судом за межі позовних вимог, оскільки зазначене приведе до зміни предмету позову. 
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. 
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057) про скасування наказу - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Спірідонов М.О.