Справа №491/303/26 
Провадження № 2/491/475/26
РІШЕННЯ
іменем України
27 липня 2026 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Желяскова О.О., розглянувши в залі суду в м. Ананьїв Подільського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 липня 2025 року  ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» договір про споживчий кредит № 2922786, згідно умов якого отримала кредит в розмірі 8 000,00 гривень на строк 360 днів зі сплатою процентів, комісії, неустойки за користування ним. Однак, відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісія і неустойка за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором, в наслідок чого сума заборгованості відповідача становить 26 504,00 гривень, з яких 7 992,00 гривні - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10 512,00 гривень - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, та 8 000,00 гривень сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). В свою чергу 24 грудня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24122025/2, згідно умов яких ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останнє прийняло належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі боржників від 24 грудня 2025 року, в якому була зазначена під № 692 грошова вимога до боржника  ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 2922786 від 04 липня 2025 року. В свою чергу відповідач не виконала свого обов`язку, не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені вищезазначеним договором, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 26 504,00 гривень.
У зв`язку з чим позивач пред`явив до відповідача позов, в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за договором, а саме загальну заборгованість за кредитним договором № 2922786 від 04 липня 2025 року в розмірі 26 504,00 гривень, а також понесені ним судові витрати.
Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 13 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до частини п`ятої статті 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України (а.с.44).
Відповідачу ОСОБА_1 , за зареєстрованим місцем її проживання, було надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, про що містяться відомості в матеріалах справи (а.с.45). Поштовий конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.47). 
Відповідно до положень пункту 5 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Аналогічні положення закріплені у пунктах 3 та 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, якими врегульовано порядок надсилання та вручення учасникам справи судових повісток та повідомлень.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б).
За наведених обставин відповідач вважається такою, що 17 квітня 2026 року отримала копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками(а.с.47).
В установлений судом строк відповідачем не було подано до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, відповідач із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не зверталася та будь-яких інших заяв, клопотань не надавала. Отже, відповідач своїми процесуальними правами, передбаченими ЦПК України не скористалася.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд доходить до наступного висновку.
04 липня 2025 року  ОСОБА_1 на сайті - pango.com.ua заповнила анкету-заяву на кредит № 2922786 (а.с.17), яка 04 липня 2025 року була погоджена ТОВ «ФК«Незалежні фінанси», про що свідчить відповідне рішення (а.с.17 зворотний).
04 липня 2025 року  ОСОБА_1 з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «524159» було підписано паспорт споживчого кредиту № 2922786 - інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.6-7), який містив умови про розмір кредиту 8 000,00 гривень, строк кредитування 360 днів, а також процентну ставку (процентів річних) за користування кредитом 1770,51%, загальні витрати за кредитом 26 776,00 гривень та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (в т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 34 776,00 гривень, а також графік платежів до паспорту споживчого кредиту № 2922786 (а.с.8).
Після чого, 04 липня 2025 року о 13:12 годині,  ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» в електронній формі договір про споживчий кредит № 2922786 (індивідуальна частина) (а.с.9-14), з використанням для його підписання електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «566554», згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 8 000,00 гривень на строк кредитування 360 дні, тобто до 29 червня 2026 року, із зобов`язанням сплати комісію за надання кредиту у розмірі 1 080,00 гривень, яка нараховується за ставкою 13,50 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; комісію за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування в розмірі 25 696,00 гривень; процентів за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів нараховується за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом; процентів за користування кредитом нараховуються протягом решти строку кредитування за стандартною процентною ставкою 0,0010% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду визначеного графіком платежів; нараховані проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатиме 0,00 гривень; комісія за обслуговування кредиту за весь строк кредитування 25 696,00 гривень загальні витрати за кредитом складають 26 776,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 34 776,00 гривень.
При цьому, пунктом 2.1 цього договору (а.с.10) його сторонами було узгоджено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Окрім того, пунктом 2.3 цього договору (а.с.10 зворотний) його сторонами було узгоджено, що пролонгація та право позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту за цим договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою угодою.
04 липня 2025 року  ОСОБА_1 з використанням електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатору «566554» було підписано графік платежів (а.с.15), що є додатком №1 до договору про споживчий кредит № 2922786 від 04 липня 2025 року, заяву на отримання кредиту № 2922786 (а.с.16), що є додатком № 2 до вказаного договору, а також додаткові контакті дані позичальника для взаємодії за кредитним договором (а.с.16 зворотний), що є додатком № 3 до договору, в якому серед іншого зазначено номер мобільного телефону  ОСОБА_1 НОМЕР_2 , який зазначений у розділі «10. Реквізити сторін» договору про споживчий кредит № 2922786 від 04 липня 2025 року (а.с.14 зворотний) та самій анкеті-заяві на кредит № 2922786 від 04 липня 2025 року (а.с.17).
На підтвердження виконання ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» пункту 2.1 договору про споживчий кредит № 2922786 від 04 липня 2025 року щодо перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, позивач надав копію платіжного доручення № 44309708 (а.с.18), згідно якого 04 липня 2025 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» було переведено  ОСОБА_1 на номер картки № НОМЕР_1 суму 8 000,00 Українська гривня із зазначенням в призначенні платежу «Кошти згідно договору 2922786».
Однак, відповідачем  ОСОБА_1 не було сплачено кредитні кошти, комісію і неустойку за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором, в наслідок чого за нею наявна заборгованість в сумі 26 504,00 гривень, з яких 7 992,00 гривні - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10 512,00 гривень - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, та 8 000,00 гривень - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), про що свідчить відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 2922786 складена ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» станом на 24 грудня 2025 року (а.с.19).
24 грудня 2025 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 24122025/2 (а.с.20-21), згідно умов якої ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а останнє прийнялоє належні ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі боржників від 24 грудня 2025 року, в якому була зазначена під № 692 грошова вимога до боржника  ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 2922786 від 04 липня 2025 року, що також підтверджує акт прийому-передачі реєстру боржників від 24 грудня 2025 року (а.с.22).
При цьому, суд відзначає, що згідно змісту витягу з реєстру боржників (а.с.24) відступалося право вимоги за зобов`язанням в розмірі 26 504,00 гривень, з яких 7 992,00 гривні - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 10 512,00 гривень - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту та 8 000,00 гривень - сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), (які були нараховані за період з 04 липня 2025 року по 24 грудня 2025 року, тобто станом на дату відступлення/набуття права вимоги).
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 цього Закону, регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно частини першої цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до пункту 12, частини першої статті 3 Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно абзацу першого частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також у відповідності до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до положень статтей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно із статтями 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Водночас, суд не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з відповідача нарахованої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 10 512,00 гривень та 8 000,00 гривень заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), виходячи з наступного.
Суд враховує, що відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24 лютого 2022 року до теперішнього часу.
За таких обставин слід дійти висновку, що, штрафи, неустойка, пеня та інші платежі, як захід відповідальності за період воєнного стану не нараховуються за такими договорами і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) Дія пункту 18 Прикінцевих положень ЦКУкраїни розповсюджується на усі види кредитних (позикових) боргових зобов`язань, як перед юридичними, так і перед фізичними особами та розповсюджується як на відповідальність, визначену статтею 625 ЦК України, так і на інші види відповідальності, визначені відповідними кредитними договорами: штрафи, неустойку, пеню та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення нарахованої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 10 512,00 гривень та 8 000,00 гривень заборгованості за неустойкою (штраф, пеня), слід відмовити. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 7 992, 00 гривні.
В позовній заяві міститься вимога позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з судового збору.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 7 992,00 гривні, що становить 30,15%, а позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 328,00 гривень (а.с.1), суд вважає за необхідне пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 003,52 гривні (30,15%), покласти на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 264, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки с.Гандрабури Ананьївського району Одеської області; місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 07406, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2), заборгованість за договором про споживчий кредит № 2922786 від 04 липня 2025 рокув розмірі 7 992 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки с.Гандрабури, Ананьївського району, Одеської області; місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 07406, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 003  (одна тисяча три) гривні 52 коп.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Відомості про сторін та інших учасників справи на виконання пункту 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
позивач: | Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014; місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 07406, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2
відповідач: | ОСОБА_1 ; місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3

Копію рішення суду вручити/надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.
У відповідності до положень частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є 27 липня 2026 року, тобто дата складання повного судового рішення.

Суддя          О.О. Желясков

Рішення суду набрало законної сили «____» __________________20____ року.
Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/303/26 Ананьївського районного суду Одеської області.