Справа № 703/3930/26 
2/703/2527/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

16 червня 2026 року ТОВ «ФК «Солвентіс», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №158951 від 25 лютого 2025 року в сумі 12255 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2662 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень 00 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 лютого 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №158951.
За цим договором, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для придання товарів та/або робіт та/або послуг (на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
ТОВ «Сіроко Фінанс» направлено відповідачу електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов договору позики №158951 від 25 лютого 2025 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті позикодавця.
У відповідності до умов договору позики, його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був направлений на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладенні договору позики.
Таким чином, відповідач уклав договір позики №158951 від 25 лютого 2025 року із ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачу передані грошові кошти, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальник із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, у розмірі 3800 гривень 00 копійок.
Відповідачем не виконані належним чином взяті зобов`язання за договором позики, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин - ст.526 та ст.527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.530, 1082, 1084 ЦК України.
23 липня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Солвентіс», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №23072025.
Згідно даного Договору факторингу відбулося відступлення права вимоги за договором позики №158951 від 25 лютого 2025 року.
Згідно договору факторинг сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «Солвентіс») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 12255 гривень 00 копійок з яких: 3800 гривень 00 копійок - заборгованість за основною сумою боргу; 11 гривень 02 копійок - сума заборгованості за відсотками; 843 гривні 98 копійок - сума заборгованості по комісії; 7600 гривень 00 копійок - сума заборгованості по штрафним санкціям.
З вказаних обставин позивач ТОВ «ФК «Солвентіс» звернулося до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 17 червня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Солвентіс» до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк не направила.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, письмових пояснень, доказів тощо.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Судом встановлено, що 25 лютого 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики №158951 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), який підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 30QrV6 (а.с.17-22).
Згідно п.1 вказаного Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для придбання товарів та/або робіт та/або послуг (на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики.
Відповідно до п.2 зазначеного Договору, параметри та умови позики, параметри, її повернення та сплати процентів: п.2.1 - сума позики - 3800 гривень 00 копійок; п.2.2 - строк позики/строк договору - 30 днів; п.2.3. - процентна ставка/день - 0,01% (фіксована), діє протягом строку договору, визначеного п.п.2.2 п.2 договору; п.2.4 - комісія - 22,21% від суми позики, зазначеної в пп.2.1 п.2 договору, що складає 843 гривні 98 копійок; дата надання позики - 25 лютого 2025 року; дата повернення позики - 26 березня 2025 року; денна процентна ставка/день - 0,75%; проценти за понадстрокове користування позикою/ залишком позики за день - 5,00%; пеня/день - 5,0%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1186,17%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 4655 гривень 00 копійок.
Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.2.2 п.2 договору та що позикодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору.
Згідно п.3 вказаного Договору, позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування позикою, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п.4 зазначеного Договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з наступного дня за датою надання позики, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою, до повного погашення заборгованості за договором, включаючи день такого погашення. Комісія нараховується в дату надання позики (в моменту надання позики), у визначеному п.п.2.4 п.2 договору розмірі. 
Згідно п.5.1 вказаного Договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що позичальник ознайомився на сайті http://monto.com.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, у тому числі з інформацією, що передбачена ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», та нормативно-правовими актами Національного банку України.
Відповідно до п.16 зазначеного Договору, встановлені договором розміри фіксованої процентної ставки, комісії, пені, інших передбачених умовами договору платежів не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Будь-які зміни вносяться виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін.
Згідно п.17 вказаного Договору, сторони несуть відповідальність згідного чинного законодавства. Позичальник несе відповідальність перед позикодавцем за повернення позики, сплати процентів та належне виконання зобов`язань за цим договором усім своїм майном. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язків за договором позикодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства.
Відповідно до п.18 зазначеного Договору, у разі невиконання позичальником умов цього договору (неповернення у встановлені умовами договору строки суми позики), у випадку коли сама позики, зазначена в п.2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами позики понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2 договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
У разі невиконання позичальником умов цього договору (неповернення у встановлені умовами договору строки суми позики), у випадку коли сама позики, зазначена в п.2 договору, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами позики понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п.2 договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
Згідно п.21 вказаного Договору, технологія (порядок) укладення договору. Цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-комуніукаційних систем, із застосуванням електронного підпису позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладенням кваліфікаційного електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Національного банку України від 03 листопада 2021 року №113.
Відповідно до п.23 зазначеного Договору, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ.
Згідно п.25 вказаного Договору, договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.6, 627 ЦК України.
У п.30 вказаного Договору зазначені юридичні адреси та реквізити сторін, зокрема у реквізитах позичальника ОСОБА_1 зазначений номер електронного платіжного засобу - НОМЕР_1 та телефон - НОМЕР_2 .
Як вбачається з Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком №1 до Договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №158951 від 25 лютого 2025 року та підписана відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 30QrV6: дата видачі кредиту/дата платежу - 25 лютого 2025 року/26 березня 2025 року; кількість днів у розрахунковому періоді - 30 днів; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - -3800 гривень 00 копійок/4655 гривень 00 копійок; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 3800 гривень 00 копійок/3800 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом - 11 гривень 02 копійки; комісія за надання кредиту - 843 гривні 98 копійок; реальна річна процентна ставка - 1186,1%; загальна вартість кредиту - 4655 гривень 00 копійок (а.с.23).
Також, 25 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 7H12zJ Паспорт споживчого кредиту (позика з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (а.с.25-27).
Відповідно до довідки про укладення договору (Ідентифікація), яка складена ТОВ «Сіроко Фінанс», даною довідкою останнє підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 була ідентифікована в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Сіроко Фінанс» відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»: адреса - Черкаська, Велика Яблунівка, Євгена Чикаленка, 44; РНОКПП - НОМЕР_3 ; договір - №158951 від 25.02.2025 року; сума кредиту - 3800 гривень 00 копійок; строк кредитування - 30 днів; номер телефону - НОМЕР_2 ; ел. пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявка на кредит подана - 25.02.2025 року о 17:27 годин. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор - 30QrV6; ідентифікатор відправлено позичальнику - 25.02.2025 року о 17:38 год.; електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено кредитору - 25.02.2025 року 17:38 год.; перерахування грошових коштів позичальнику - 25.02.2025 року 17:39 год. (а.с.28).
Згідно копії платіжної інструкції/операції 2be9c4ab-f780-4e7c-ac26-22ebe53b074c, складеної ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», відправник - ТОВ «Сіроко Фінанс», отримувач - ОСОБА_2 , платіжний інструмент НОМЕР_1 (VISA). Деталі транзакції: сума - 3800 гривень 00 копійок, дата та час прийняття до виконання - 25.02.2025, дата та час здійснення операції - 25.02.2025, номер замовлення - 638761019150512059158951, ідентифікатор в банку-еквайрі - 030130435633, код авторизації - 141934, вид операції - виплата кредиту (а.с.29). 
Таким чином, ТОВ «Сіроко Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ грошових коштів у сумі 3800 гривень 00 копійок відповідачу ОСОБА_1 на картковий рахунок, який останньою зазначений у договорі.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №158951 від 25 лютого 2025 року, який складений представником ТОВ «Сіроко Фінанс» за період з 25 лютого 2025 року по 23 липня 2025 року, відповідач ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу, та станом на 23 липня 2025 року мала заборгованість за вказаним договором в загальній сумі 12255 гривень 00 копійок, з яких: 3800 гривень 00 копійок - сума заборгованості за тілом кредиту; 11 гривень 02 копійки - сума заборгованості за відсотками, які нараховані у період з 26 лютого 2025 року по 26 березня 2025 року; 7600 гривень 00 копійок - сума заборгованості за пенею, яка нарахована у період з 27 березня 2025 року по 05 травня 2025 року; 843 гривні 98 копійок - комісія (а.с.30-33).
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
23 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Солвентіс» («Фактор») та ТОВ «Сіроко Фінанс» («Клієнт») укладено Договір факторингу №23072025 (а.с.34-45).
Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.2.3 вказаного Договору факторингу, розмір оплати послуг фактора за надання фінансування клієнту за цим договором становить 100 гривень 00 копійок (в тому числі ПДВ), що сплачуються клієнтом протягом трьох банківських днів з дати складання кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок фактора, зазначений в пункті 12 цього договору.
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, перехід прав вимоги: право вимог переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених Розділом 3 договору.
23 липня 2025 року фактором - ТОВ «ФК «Солвентіс» та клієнтом - ТОВ «Сіроко Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу №23072025 від 23 липня 2025 року (а.с.47).
Як вбачається з платіжної інструкції №857 від 29 липня 2025 року, ТОВ «ФК «Солвентіс» перерахувало на рахунок ТОВ «Сіроко Фінанс» грошові кошти у сумі 1 508 190 гривень 50 копійок, як оплату суми фінансування згідно договору факторингу №23072025 від 23 липня 2025 року без ПДВ (а.с.46).
Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу №23072025 від 23 липня 2025 року, ТОВ «ФК «Солвентіс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №158951 від 25 лютого 2025 року у загальній сумі 12255 гривень 00 копійок, з яких: 3800 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу; 11 гривень 02 копійки - заборгованість по відсоткам; 843 гривні 98 копійок - заборгованість по комісії; 7600 гривень 00 копійок - заборгованість по пені (а.с.48).
Разом з тим, відповідно до ст.4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Так, згідно п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження №61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що пеня за прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання за договором позики №158951 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 25 лютого 2025 року нарахована у період з 27 березня 2025 року по 05 травня 2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 7600 гривень 00 копійок за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики №158951 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 25 лютого 2025 року. 
Доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вищевказаним договором в частині основної суми боргу, відсотків та комісії як позивачу ТОВ «ФК «Солвентіс», так і попередньому кредитору, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, у строк, встановлений цим договором, належним чином не виконала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнутим заборгованість за договором позики №158951 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 25 лютого 2025 року в загальному розмір 4655 гривень 00 копійок, з яких: 3800 гривень 00 копійок - заборгованість за основною сумою боргу, 11 гривень 02 копійки - заборгованість за відсотками, 843 гривні 98 копійок - заборгованість по комісії.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції в національній валюті №158951 від 07 травня 2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 гривні 40 копійок (а.с.13).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. 
Так, 4655 гривень 00 копійок відповідає 37,98% від заявленої ціни позову - 12255 гривень 00 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (37,98% від 2662 гривні 40 копійок становить 1011 гривень 18 копійок).
Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. 
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
02 січня 2026 року між ТОВ «ФК «Солвентіс» («Клієнт») та Адвокатським бюро «Сергія Пошелюзного» («Адвокатське бюро») укладено договір №43657029/01 про надання правової допомоги (а.с.49-54).
Згідно п.1.1 вказаного Договору, клієнт доручає, в свою чергу, адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами.
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п.4.8 даного договору, а також додаткову оплату, яка зазначена у п.4.9 даного договору.
Згідно п.4.4 вказаного Договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт надання послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто або надсилається адвокатським бюро факсимільним зв`язком, поштою або на електронну пошту, вказану в договорі.
31 березня 2026 року між клієнтом ТОВ «ФК «Солвентіс» та Адвокатським бюро «Сергія Пошелюзного» укладено Додаткову угоду №158951 до Договору №43657029/01 про надання правової допомоги від 02 січня 2026 року (а.с.55).
Відповідно до п.1 зазначеної Додаткової угоди, вирішено розширити розділ «1. Предмет договору» та доповнити новим пунктом такого змісту: «1.2 Адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із гр. ОСОБА_1 ».
31 березня 2026 року Адвокатським бюро «Сергія Пошелюзного» складено Детальний опис робіт (наданий послуг), виконаних Адвокатським бюро «Сергія Пошелюзного», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого, на підставі Договору про надання правової допомоги №43657029/01 від 02 січня 2026 року та додаткової угоди до нього: 1). Усна консультація клієнта щодо обставин спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 250 гривень; 2). Письмові консультація клієнта щодо спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1000 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 500 гривень; 3. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс»: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 1 година; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; 4). Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 2 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 3000 гривень; 5). Формування додатків до позовної заяви (письмові докази): час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 0,5 годин; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 750 гривень. Разом - 6000 гривень 00 копійок (а.с.57).
31 березня 2026 року Адвокатським бюро «Сергія Пошелюзного» та клієнтом ТОВ «Солвентіс», відповідно до договору про надання правової допомоги №43657029/01 від 02 січня 2026 року, додаткової угоди №158951, на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, необхідних для надання правової допомоги за позовом ТОВ «ФК «Солвентіс» про стягнення кредитної заборгованості, склали Акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 31 березня 2026 року (а.с.56).
Згідно п.1 вказаного Акту, сторони підтверджують, що адвокатським бюро надано, а клієнтом прийнято правову допомогу загальною вартістю 6000 гривень, зокрема: 1). Усна консультація клієнта щодо обставин спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 250 гривень; 2). Письмові консультація клієнта щодо спірних правовідносин: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 0,5 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1000 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 500 гривень; 3. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ФК «Солвентіс»: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 1 година; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; 4). Складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач: час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 2 години; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 3000 гривень; 5). Формування додатків до позовної заяви (письмові докази): час, витрачений на виконання робіт (надання послуг) - 0,5 годин; вартість наданих послуг і виконаних робіт - 1500 гривень; загальна вартість робіт, наданих послуг і виконаних робіт - 750 гривень. Разом - 6000 гривень 00 копійок.
Відповідно до п.2 зазначеного Акту, клієнт по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.
Згідно п.3 вказаного Акту, послуги надані в повному обсязі та із дотриманням інших умов основного договору.
Відповідно до п.4 зазначеного Акту, оплата юридичних послуг адвокатського бюро здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст.41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними, та приходить до висновку, що заявлена ТОВ «ФК «Солвентіс» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень 00 копійок є завищеною, непропорційною та неспівмірною із ціною позову, яка складає 12255 гривень 00 копійок.
З врахуванням вищевикладене, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, якості підготовлених документів, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «ФК «Солвентіс» на професійну правничу допомогу, які, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягають розподілу між сторонами, з 6000 гривень 00 копійок до 1500 гривень 00 копійок.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19 (провадження № 61-17477св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц (провадження № 61-17349св20).
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Солвентіс», які підлягають задоволенню, становлять 37,98%, внаслідок чого саме такий відсоток від судових витрат у сумі 1500 гривень 00 копійок, понесених позивачем витрат на правничу допомогу, повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача (37,98% від 1500 гривень 00 копійка становить 569 гривень 70 копійок).
На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд.21/1, код ЄДРПОУ 43657029, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «Сенс Банк», МФО 300346, заборгованість за договором позики №158951 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 25 лютого 2025 року у сумі 4655 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 1011 (одна тисяча одинадцять) гривень 18 (вісімнадцять) копійок та витрати на правничу допомогу у сумі 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 70 (сімдесят) копійок, а всього - 6235 (шість тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс» - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс», адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд.21/1, код ЄДРПОУ 43657029.

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 . 

Головуючий Т.В. Ігнатенко