Справа №461/7022/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2026 року          м.Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді    Мироненко Л.Д., 
при секретарі судового засідання  Божик М.І., 
за участі:
представника позивача    ОСОБА_1 ,
відповідачів      ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2025 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії (в тому числі витрат на задоволення загальнобудинкових потреб опалення та функціонування внутрішніх систем опалення) в сумі 7701,84 грн., пені в розмірі 89,35 грн., судового збору в сумі 3028 грн.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2025 року позов було задоволено у повному обсязі стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 7701,84 грн., пеню в розмірі 89,35 грн. Всього 7791 (сім тисяч сімсот дев`яносто одна) грн. 19 коп. та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір в розмірі 757 грн. з кожного.
Постановою Львівського апеляційного суду від 11 травня 2026 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2025 року було залишено без змін.
22 червня 2026 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про перегляд рішення від 26 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами, яку мотивували тим, що з метою добровільної «Львівтеплоенерго», встановленої сплати заборгованості перед ЛМКП виконання рішення суду яке набрало законної сили та не оскаржується в касаційному порядку, ОСОБА_2 , 02.06.2026 року звернувся до комунального підприємства для отримання реквізитів для сплати стягнутих коштів. Однак, відповідачу повідомили, що з лютого 2026 року заборгованість з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 відсутня. На підтвердження чого, було надано відомість про нарахування послуги теплопостачання теплової енергії в квартиру відповідачів за період з 01.01.2020 р. по 31.05.2026 р., а також довідку N? 08-4828-06/26 від 02.06.2026 (далі - Відомість, довідка). Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Та обставина, що на момент перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції боргу перед ЛМ КП «Львівтеплоенерго» у відповідачів не існувало є істотною, адже така обставина є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову. Однак на стадії перегляду судового рішення, інформацію про списання боргу представник ЛМКП «Львівтеплоенерго» від суду приховав, що стало підставою для задоволення позовних вимог та без підставне стягнення з відповідачів коштів. Як вбачається із відомості та довідки, які відповідачі отримали 02.06.2026 року, нарахування за теплопостачання за адресою проживання відповідачів не здійснюється з лютого 2026 року, а нарахована заборгованість була списана комунальним підприємством. Факт списання заборгованості підприємством під час розгляду справи є істотною обставиною, яка існувала на момент ухвалення постанови апеляційним судом, але не була і не могла бути відома ні суду, ні відповідачам. Оскільки по суті стягнуто борг, якого вже не існувало, рішення первинного суду підлягає скасуванню через зміну фактичних обставин справи..

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.07.2026 року відкрито провадження та призначено заяву до розгляду.

Позиція сторін у справі.

Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви не заперечувала. 
Відповідач ОСОБА_2 заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» відмовити.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано 4 особи, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 1 від 07.07.2025 року.
Для здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії мешканцям квартири АДРЕСА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно з актами від 16.10.2020 року, 11.10.2021 року, від 14.11.2022 року, 16.10.2023 року, 28.10.2024 року, виданих комісією в складі начальника Шевченківського району теплових мереж (РТМ) ЛМКП «Львівтеплоенерго», майстра котельні пл. 700 Річчя Львова, 2б (ЦТП), у відповідних опалювальних сезонах за адресою: АДРЕСА_3 , було включено систему теплоспоживання на опалення.
Згідно з актом № 1712 від 12.03.2007 року, погодженого директором ЛКП «Львівелектротранс» та затвердженого головним інженером МКП «Льівтеплоенерго», у житловому будинку по АДРЕСА_3 , встановлено вузол обліку теплової енергії на опалення.
Актом експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) № 1712 від 07.10.2022 року встановлено покази теплового лічильника споживча ЛКП «Старий Львів» за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, буд. 22, 24.
Згідно з інформації про ВОТЕ № 1712 було знято покази вузла обліку теплової енергії за період з 20.03.2007 року по 25.04.2025 року.
Згідно з свідоцтвами про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/09062 та №35/09066 від 30.09.2022 року, встановлені за адресою: АДРЕСА_4 , теплообчислювач № 208704Y386, термопереретворювач опору № 208704Y386, водолічильник № 656910Y376, лічильник води DN 40 MTV-UA зав. № 200607015198 відповідають вимогам ДСТУ EN 1434-1:2017, ДСТУ EN 1434-5:2017, МИ1592-86 розділу ЕД.
Згідно з розрахунком заборгованості (відомість про нарахування та оплату послуги) у споживача ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 7701,84 грн. Зокрема, заборгованість за надані послуги з опалення місць загального користування складає 935,91 грн., заборгованість за загальнобудинкові потреби на опалення – 5658,16 грн., заборгованість за абонентське обслуговування 1039,74 грн.
Відповідно до довідки виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 02.06.2026 року №08-4828-06/26 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на 01.06.2026 року відсутня.
З відповіді Національного університету «Львівська політехніка» на звернення заявників вбачається, що договори на постачання послуг з централізованого опалення щодо будинку АДРЕСА_3 з університетом не укладалися.
Крім того, заявниками надано список громадян Галицького району м. Львова, які мають право на отримання приватизаційних паперів, у якому зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Також заявниками надано акт обстеження стану теплових мереж та мереж гарячого водопостачання житлового/нежитлового приміщення від 21.05.2024 року за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого встановлено, що квартира має спільну стіну з нежитловими приміщеннями та туалетом, спільної стіни з житловим будинком немає, в квартирі встановлено автономне газове водяне опалення.
Відповідно до акту затвердженого директором ЛКП «Старий Львів» від 12.02.2026 року комісія ЛКП «Старий Львів» в складі заступника директора Пеха А.В., начальниці технічного відділу Адамек О.С. та майстра дільниці ОСОБА_5 в результаті обстеження встановили, що кв. 7 знаходиться на першому поверсі двоповерхової, окремо стоячої будівлі, яка позначена літерою «А-2», решту будівлі займають нежитлові приміщення відповідно до довідки БТІ №ф2/5931 від 16.12.2025 року. Вище вказана квартира не обладнана центральним опаленням та не використовує місця загального користування, оскільки має окремий вхід. Квартира АДРЕСА_5 обладнана індивідуальним обладнанням.

Мотиви прийняття рішення судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до пунктів 1, 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Водночас обов`язок споживача з оплати комунальної послуги виникає у зв`язку з її отриманням та наданням такої послуги відповідно до вимог законодавства і договору.
Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, послуга з постачання теплової енергії надається споживачу для потреб опалення, а обсяг спожитої теплової енергії визначається та розподіляється між споживачами відповідно до вимог законодавства. При цьому пунктом 38 Правил передбачено, що у разі відключення квартири або нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення споживач не звільняється від відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.
Отже, саме по собі встановлення у приміщенні індивідуального опалення не є безумовною підставою для звільнення власника такого приміщення від участі у витратах на загальнобудинкові потреби. Разом з тим застосування наведених положень передбачає встановлення факту належності відповідного приміщення до будівлі, в якій функціонує централізована система теплопостачання, наявності відповідних внутрішньобудинкових систем, місць загального користування та фактичного постачання теплової енергії до такої будівлі.
У даній справі судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , має особливості, які істотно відрізняють її від звичайного житлового приміщення у багатоквартирному будинку.
Так, відповідно до акта обстеження стану теплових мереж та мереж гарячого водопостачання житлового/нежитлового приміщення від 21.05.2024 року встановлено, що квартира має спільну стіну з нежитловими приміщеннями та туалетом, спільної стіни з житловим будинком не має, а в квартирі встановлено автономне газове водяне опалення.
Крім того, відповідно до акта, затвердженого директором ЛКП «Старий Львів» 12.02.2026 року, квартира АДРЕСА_5 знаходиться на першому поверсі двоповерхової окремо стоячої будівлі, позначеної літерою «А-2», решту будівлі займають нежитлові приміщення. Зазначеним актом також встановлено, що квартира не обладнана центральним опаленням, не використовує місця загального користування у зв`язку з наявністю окремого входу та обладнана індивідуальним опаленням.
Таким чином, надані докази підтверджують не лише факт наявності у квартирі індивідуального опалення, а й особливий статус та конструктивну відокремленість квартири АДРЕСА_5 від житлової частини будівлі.
Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплоенергії визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами.
Разом з тим позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, повинен був довести наявність таких об`єктів та систем саме у тій будівлі, частиною якої є квартира відповідачів, а також довести, що теплова енергія, за яку здійснено нарахування, фактично надходила до відповідної будівлі та могла бути розподілена між відповідачами.
Відповідно до наданої заявниками відповіді Національного університету «Львівська політехніка» на звернення заявників договори на постачання послуг з централізованого опалення щодо будинку АДРЕСА_3 з університетом не укладалися.
Наведене, у сукупності з актами обстеження, свідчить про відсутність належного підтвердження факту постачання позивачем теплової енергії безпосередньо до квартири АДРЕСА_5 та використання відповідачами послуг з централізованого опалення.
При цьому посилання на те, що відповідачі як власники приміщення з індивідуальним опаленням зобов`язані оплачувати загальнобудинкові потреби, саме по собі не є достатнім для задоволення позову, оскільки позивач повинен довести конкретний обсяг теплової енергії, який був витрачений на такі потреби, наявність відповідних внутрішньо будинкових систем та правові і фактичні підстави для розподілу такого обсягу саме між відповідачами.
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Отже, для покладення такого обов`язку необхідно встановити фактичну наявність зазначених об`єктів та систем, їх належність до відповідної будівлі та факт використання теплової енергії для їх опалення чи функціонування. 
У цій справі таких обставин позивачем належними та допустимими доказами не доведено.
Натомість надані заявниками документи свідчать про те, що квартира АДРЕСА_5 має окремий вхід, розташована в окремо стоячій будівлі, не має спільної стіни із житловим будинком, не обладнана центральним опаленням та має автономне газове водяне опалення.
За таких обставин сам факт наявності у ЛМКП «Львівтеплоенерго» розрахунку заборгованості не підтверджує факту надання відповідачам послуги з постачання теплової енергії та не доводить наявності у них обов`язку сплачувати визначені позивачем суми.
Суд також враховує, що відповідно до довідки ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 02.06.2026 року № 08-4828-06/26 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01.06.2026 року відсутня.
Хоча зазначена довідка не підтверджує сама по собі обставини відсутності централізованого опалення у спірний період, у сукупності з іншими доказами вона підтверджує відсутність на момент її видачі заборгованості за відповідним особовим рахунком.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт надання відповідачам у спірний період послуги з постачання теплової енергії, а також правомірність нарахування їм плати за опалення місць загального користування, загальнобудинкові потреби на опалення та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Відтак висновок суду, викладений у рішенні Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2025 року, про наявність у відповідачів обов`язку оплачувати нараховані позивачем суми не відповідає встановленим під час перегляду справи обставинам та поданим доказам.
З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в сумі 7 701,84 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Оскільки вимога про стягнення пені є похідною від вимоги про стягнення основної заборгованості, а наявність основного грошового зобов`язання відповідачів перед позивачем не підтверджена, підстави для стягнення пені у розмірі 89,35 грн також відсутні.
Враховуючи наведене, рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2025 року підлягає скасуванню за нововиявленими обставинами з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки за результатами перегляду рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2025 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, відшкодуванню за рахунок відповідачів не підлягає.
Водночас судовий збір, сплачений відповідачами у зв`язку з поданням заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підлягає відшкодуванню за рахунок позивача як сторони, позовні вимоги якої залишено без задоволення.
З огляду на те, що судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами сплачено ОСОБА_2 у розмірі 4542 грн, зазначена сума підлягає стягненню з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на його користь. 
Керуючись ст.ст. 423–429, 141, 258–265 ЦПК України, суд – 

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про перегляд рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами, – задовольнити.
Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги, – скасувати.
У задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги,– відмовити.
Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4542 грн.
Повний текст рішення виготовлено 10.08.2026 року.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: м. Львів, вул. Данила Апостола, 1, код ЄДРПОУ 05506460;
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач 4: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддя        Мироненко Л.Д.