14.07.2026 
Справа № 331/6001/26
Провадження № 3/331/1712/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року        м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який обіймає посаду срільця військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-11 ч. 3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2026 року близько 20 години 45 хвилин, під час перевірки наявності особового складу в тимчасовому місці дислокації піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) було виявлено відсутність військовослужбовця солдата ОСОБА_1 , який не повернувся з щорічної основної відпустки. Розшукові заходи організовані командуванням військової частини позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідає.
06.07.2026 о 15 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був розшуканий розшуковою групою ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 що підтверджується рапортом начальника відділення розшукової роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 та в подальшому направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується приписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином загальний час самовільного залишення тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, до моменту розшуку військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлення для подальшого проходження військової служби до військової частин НОМЕР_1 складає менше 3-х діб.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглядати справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього без його участі, провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб
Частина 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 04.05.2026 року.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВХ № 386 від 07.07.2026 року, в сукупності з доповіддю тво командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_1 , рапортом начальника відділення розшукової роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , приписом та заявою ОСОБА_1 долученими до матеріалів даної справи.
Наведеними доказами підтверджено, що ОСОБА_1 безпідставно, проводячи час на власний розсуд, не повернувся з щорічної основної відпустки без поважних причин тривалістю до трьох діб.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Разом з тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 33, ч.3 ст. 172-11, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень. Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA558999980313060106000008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя          М.В. Антоненко