Справа № 511/2093/26
Провадження № 2/517/423/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2026 року | смт. Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Гончар І.В., за участю секретаря Заболотної Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ТОВ "Споживчий центр" - адвоката Новікова Ігора Андрійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В:  

Представник ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.08.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі Кредитний договір №18.08.2025-100001133 та отримано на платіжну картку № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 3000,00 грн., строком на 217 днів, тобто до 22.03.2026 зі сплатою процентів та комісій відповідно до умов кредитного договору.
Відповідач зобов`язання по кредитному договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 13 460,00 грн..
Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 16.07.2026 позовну заяву прийнято до свого провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однією із сторін або власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, до матеріалів справи додав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначивши, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Судова повістка надсилалася за зареєстрованим місцем проживання відповідача: АДРЕСА_1 .
Отримання судової повістки підтверджується зворотнім поштовим повідомленням АТ "Укрпошта" (R068129837091, R067234622487)
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, 18.08.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №18.08.2025-100001133, строком на 217 днів зі сплатою процентів та комісій відповідно до умов кредитного договору.
Договір укладено в електронній формі.
Відповідно до Договору №18.08.2025-100001133 від 18.08.2025 ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 3 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
Факт перерахування підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1-0506 від 05.06.2026, в якій зазначається, що 18.08.2025 о 14:45 на картку № НОМЕР_1  було перераховано кошти в сумі 3 000,00 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua – 836636730).              ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків та з ТОВ «Споживчий центр» укладено договір на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024.      
Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав належним чином, тому станом на 10.06.2026 заборгованість відповідача відповідно до розрахунку становить 13 460,00 грн., з яких:
- 3 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту;
- 3 720,00 грн – заборгованість за процентами;
- 740,00 грн. - залишок нарахованих, не погашених комісій;
- 6 000,00 грн. – проценти, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до умов кредитного договору та заявки до нього сторони погодили розмір комісії. Вказані умови договору відповідачем не оспорювалися.
Оскільки матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним взятих на себе зобов`язань, вимоги позивача про стягнення 3000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 3720,00 грн процентів за користування кредитом, та 740,00 грн залишку нарахованих, не погашених комісій є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про стягнення 6000,00 грн процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Однак на підтвердження заявленої до стягнення суми позивачем не надано належного та зрозумілого розрахунку, який би містив відомості щодо суми кожного простроченого платежу, дати виникнення прострочення, кількості днів прострочення, порядку застосування передбаченої договором процентної ставки та механізму формування загальної суми 6000,00 грн.
Наданий позивачем розрахунок не дає суду можливості перевірити правильність визначення заявленої до стягнення суми, а тому не є належним доказом її розміру.     Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.       Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.     
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.       
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановленно законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів і вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмові форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.    Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підпис.    Отже, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором є належним способом підписання електронного договору та ідентифікації особи, яка його уклала.   Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідкам прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).  
Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами укладений в електронній формі, яка відповідно до статей 205, 207, 639 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми правочину. Договір містить усі істотні умови кредитування, зокрема щодо суми кредиту, строку його надання, порядку повернення, розміру процентів та інших умов, а також підписаний відповідачем із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.         
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.        Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).     
Зважаючи на те, що відповідачем порушено умови кредитного договору, вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом та залишку нарахованих, не погашених комісій. У задоволенні вимоги про стягнення 6 000,00 грн процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Оскільки позов задоволено частково, а саме на суму 7 460,00 грн із заявлених 13 460,00 грн, що становить 55,42 % ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 475,20 грн (2 662,40 грн ? 55,42 %).
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на поштове відправлення копії позовної заяви з доданими до неї документами у сумі 120,18 коп., суд зазначає, що такі витрати не належать до складу судових витрат, визначених ст.. 133 ЦПК України, а є витратами, пов`язаними з виконанням позивачем процесуального обов`язку щодо направлення іншому учаснику справи копій документів, поданих до суду. Оскільки законом не передбачено їх відшкодування за рахунок іншої сторони спору, підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258–259, 263–265, 268, 280–284 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву представника ТОВ "Споживчий центр" - адвоката Новікова Ігора Андрійовича до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості – задовольнити частково.  Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ "Споживчий центр" (код ЄРДПОУ: 37356833, МФО: 305299, рахунок № НОМЕР_3 , місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) заборгованість за кредитним договором №18.08.2025-100001133 від 18.08.2025 у розмірі 7 460 (сім тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 копійок, яка складається з:            - 3 000,00 грн – заборгованості за тілом кредиту;        - 3 720,00 грн – заборгованості за процентами;        - 740,00 грн – залишку нарахованих, не погашених комісій.      Стягнути з ОСОБА_2  на користь ТОВ "Споживчий центр" судовий збір в розмірі 1 475 (одну тисячу чотириста сімдесят п`ять) гривень 20 копійок.    У задоволенні позовних вимог про стягнення 6 000,00 грн процентів, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, а також про стягнення 120 грн 18 коп. витрат на поштове відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів – відмовити.    Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.             Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:             Ірина ГОНЧАР