ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/5440/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Волдінера Ф.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1), військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 , відповідач-2), відповідно до якого просить суд:
1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо мобілізації ОСОБА_1 та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про мобілізацію та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 20 березня 2026 року № 1899;
2) визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (но стройовій частині) в частині, що стосується зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини;
3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби га виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 
Вказує, що на момент призову на військову службу мав оформлену відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка дійсна 03.05.2026.
Зазначає, що повістка йому не вручалася у встановленому законом порядку.
З наведених підстав просить задовольнити позов повністю.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Відповідач-1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
02.04.2026 надійшов відзив, в якому відповідач-2 просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу підчас мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулась, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно якої не погодився з аргументами відповідача та підтримав заявлені позовні вимоги.
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняв Святе по вірі водне хрещення 05.04.2017 і є членом Релігійної громади церкви євангельських християн-баптистів «Фіміам» м. Луцька. Визнає віровчення євангельських християн-баптистів та дотримується бібілійних принципів і особистих переконань, які не дозволяють йому використання зброї проти людини, що підтверджується довідкою РГ ЦЕРКВА «ФІМІАМ» від 01.04.2026 №2342.
З Витягу з Резерв+ від 13.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 має відстрочку на підставі п. 24 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка дійсна 03.05.2026.
При цьому, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині ) від 20.03.2026 №82 старшого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 20.03.2026 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, і вважати таким, що з 20.03.2026 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Воєнний стан в Україні триває й наразі. Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України», передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, ЇЇ територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації них заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ (зі змінами), (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 3543-ХІІ).
При цьому, підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-ІІ.
Згідно з пунктом 24 частини І статті 23 Закону № 3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації Інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.
Зазначена норма є бланкетною та підлягає застосуванню у взаємозв`язку з іншими нормативно-правовими актами, які передбачають залучення громадян до виконання робіт оборонного характеру в умовах воєнного стану.
Відповідно до законодавства України у сфері оборони та правового режиму воєнного стану, громадяни можуть залучатися до виконання робіт, пов`язаних із будівництвом фортифікаційних споруд та забезпеченням обороноздатності держави.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» гід 11.04.2024 № 3633-ІХ було внесено зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які набрали чинності 18.05.2024 року, зокрема статтю 22 Закону викладено в новій редакції. Так, новою редакцією статті 22 передбачено, зокрема, що «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України». Гак, Кабінет Міністрів України, на виконання вказаної норми, 16.05.2024 прийняв Постанову № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (надалі - Порядок № 560). Відповідно до п. 56 Порядку № 560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону № 3543-ХІІ.
Пунктом 57 Порядку № 560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до п. 58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5 особисто подають на ім`я голови комісії районною (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Додаток 5 до Порядку містить наступні положення щодо переліку документів, що підтверджують право на відстрочку відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ: для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці восьмому підпункту І пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11.04.2024 №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», довідка про займану посаду, засвідчена в установленому законодавством порядку.
Таким чином, позивач належав до категорії осіб, які не підлягають призов на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки с органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляюсь для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Пунктом 12 Положення № 154 визначено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.
Перевірка наявності відстрочки в силу норм Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 є повноваженнями саме ТЦК.
Пункт 58 Порядку №560 передбачає, що за наявності підстав для одержання відстрочки військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Так, зокрема, відповідно до частин третьої, п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.
Крім того, потенційна необізнаність Відповідача 1 про наявність у позивача реалізованого права на відстрочку від призову не спростовує того факту, що Позиьач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до статті 23 Закону № 3543-ХІІ.
Зважаючи на вищенаведене, після отримання повідомлення від позивача про статус та наявну оформлену діючу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, Відповідач-1 був зобов`язаний вжити належних заходів для перевірки цієї інформації та врахування її при проведенні подальших мобілізаційних заходів. Невиконання цього обов`язку призвело до порушення права позивача на відстрочку від призову, гарантованого пунктом 24 частини 1 статті 23 Закону № 3543-ХІІ.
Разом з тим, суд звертає увагу на наявний в матеріалах справи Витяг з Резерв+ від 19.03.2026, згідно якого у категорії обліку зазначено: не військовозобов`язаний, проте згідно Витягу з Резерв+ від 20.03.2026 у категорії обліку зазначено: не військовозобов`язаний, у графі постанова ВЛК вказано, що ОСОБА_1 придатний (дата ВЛК 19.03.2026).
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З огляду на викладене, суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
За викладених обставин, позовні вимоги позивача належить задовольнити та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення з військової служби та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч. 1 ст. 90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 та відповідача-2 судовий збір в розмірі 2 694,40 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 27.04.2026 №8413-4491-3373-6551 та №8413-4491-9030-3924.
Керуючись статтями 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо мобілізації ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про мобілізацію та направлення для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 20.03.2026 №1899.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (но стройовій частині) в частині, що стосується зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини від 20.03.2026 №82.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 збір в розмірі 1 347 (одна тисяча триста сорок сім) гривень 20 копійок. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 збір в розмірі 1 347 (одна тисяча триста сорок сім) гривень 20 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).
Відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ).
Відповідач-2: Військова частин НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ).

Суддя Ф. А. Волдінер