Справа № 635/132/26
Провадження № 2/638/5334/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року     м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Шут Д.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:
АТ "Таскомбанк" звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість за заявою-договором № 805428-601 про надання споживчого кредиту від 08 липня 2020 року та понесені позивачем судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.07.2020 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір №805428-601 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору Позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб:0 п. п. 1.1. Загальна сума кредиту: 29372 грн.; п. п. 1.2. Строк кредиту: 36 міс.; п. п. 1.3. Проценти за користування кредитом: 0.01%% річних; п. п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9%% щомісячно. Відповідно до п.п. 2. Кредитного договору Відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п. 1.1. даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 29372грн., шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк». Умови Кредитного договору ОСОБА_1 не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Станом на 01.09.2025, заборгованість за Заявою - договором №805428-601 про надання кредиту від 08.07.2020року, становить 61004,26 грн., в т.ч.:- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 25019,47грн.;- заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 4,04грн.;- заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) – 35980,75 грн.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 січня 2026 року позовну заяву передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Харкова. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 08 липня 2020 року між АТ «Таскомбанк» (далі за текстом – Банк) та ОСОБА_1 (далі за текстом – Позичальник) укладено Заяву-договір №805428-601 про надання споживчого кредиту. 
Відповідно до п. 1. розділу 1 Кредитного договору Позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб:0 п. п. 1.1. Загальна сума кредиту: 29372 грн.; п. п. 1.2. Строк кредиту: 36 міс.; п. п. 1.3. Проценти за користування кредитом: 0.01%% річних; п. п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту: 4,9%% щомісячно. Відповідно до п.п. 2. Кредитного договору Відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п. 1.1. даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 29372грн., шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк».
Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору Позичальник погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку , передбаченого Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною.
Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем та представником позивача особисто.
Кредитні кошти Відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою, отже Банк свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
В подальшому Відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту та процентах.
Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості.
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № 805428-601 від 08 липня 2020 року станом на 01 вересня 2025 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 61004,26 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 25019,47грн; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 4,04 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) – 35980,75 грн.
Тлумачення частини першої статті 203 ЦК України свідчить, що під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 ЦК України. Втім більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із приватно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у приватно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17 (провадження № 61-17583св20)).
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ "Таскомбанк" та ОСОБА_1 08 липня 2020 року укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору № 805428-601 про надання споживчого кредиту, надавши відповідачеві кредит у розмірі 29372 грн. Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування коштами не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості тілом кредиту та за відсотками у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 01 вересня 2025 року склалась заборгованість у розмірі 61004,26 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 25019,47грн; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 4,04 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) – 35980,75 грн.
Приймаючи до уваги порушення відповідачем зобов`язання за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за заявою-договором № 805428-601 від 08 липня 2020 року у розмірі 147746,56 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280-283, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд - 
ухвалив:
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за Заявою – договором №805428-601 про надання споживчого кредиту від 08 липня 2020 року у розмірі 61004 (шістдесят одна тисяча чотири) грн. 26 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному вебпорталі судової влади України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерного товариства "Таскомбанк" (ЄДРПОУ 09806443, адреса: м. Київ, вул. С. Петлюри 30). 
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя Л.М. Рибальченко