Справа № 337/3397/26
Номер провадження 2/337/2604/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне)
01 вересня 2026 року | м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В. за участі секретаря Сьомченко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
ВСТАНОВИВ:
До Хортицького районного суду м. Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 29.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №35148941, за умовами якого позикодавець надав відповідачці грошові кошти у розмірі 3300,00 грн. Відповідачка умови договору не виконала, через що утворилась заборгованість у розмірі 11715,00 грн., з них: 3300,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 8415,00 грн. – сума заборгованості за відсотками.
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений договір факторингу №01092025/1. Згідно даного договору факторингу 01.09.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 35148941 від 29.08.2021.
Позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором №35148941 від 29.08.2021 року у розмірі 11715,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Ухвалою судді Хортицького районного м. Запоріжжя від 01.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача ТОВ «ФК «Позика» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстрована на тимчасово окупованій території України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав, із заявами про розгляд справи за її відсутності до суду не звертався.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 29.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Ірбіс»» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання фінансового кредиту № 35148941, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 3300,00 грн., строком до 27.11.2021, на умовах сплати стандартної процентної ставки у розмірі 3%, пільгової процентної ставки (знижки) 2,5%.
Згідно п. 4.1. договору видача (надання) товариством кредиту за цим договором проводиться протягом 3-х банківських днів з моменту укладання договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені у особистому кабінеті, та, яка визначена клієнтом у якості основної платіжної картки.
Відповідно до п. 11.1 договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 27.11.2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання клієнтом зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п. 5.8 договору нарахування процентів за кредитом провадиться кожного календарного дня на суму залишку кредиту. 
У п. 14 договору позики зазначено юридичні адреси та реквізити сторін. У графі «Клієнт» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: РНОКПП, паспортні дані, адреса, номер телефону, адреса реєстрації, адреса електронної пошти, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді цифрової послідовності «696903», проставлений ОСОБА_1 .
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між кредиторами та позичальником не було б укладено. 
Таким чином, договір про надання фінансового кредиту № 35148941 від 29.08.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України, він не визнавався судом недійсним.
Додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 35148941 від 29.08.2021 року визначено обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Додаток підписаний представником ТОВ «ФК «Ірбіс» та клієнтом ОСОБА_1 .
Успішність транзакції щодо перерахування коштів у сумі 3300,00 грн. підтверджена довідкою № 3152_251023173045 від 23-10-2025, виданою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РЕШЕННЯ», відповідно до якої було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 29-08-2021 18:28:53 на суму 3300,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 105471291, призначення платежу: Зачисление 3300 грн на карту НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
01.09.2025 року між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладений договір факторингу №01092025/1. Згідно даного договору факторингу 01.09.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 35148941 від 29.08.2021.
Факт переходу права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 підтверджується витягом із додатку № 1 до договору факторингу №01092025/1 від 01.09.2025, та платіжною інструкцією № 6054383 від 02.09.2025.
Досліджені докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Позика» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 35148941 від 29.08.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що за відповідачкою ОСОБА_1 станом на 01.09.2025 року рахується заборгованість у розмірі 11715,00 грн., з яких: 3300,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 8415,00 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.
Відомостей про добровільне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором №35148941 від 29.08.2021 матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 35148941 від 14.05.2026. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Також в матеріалах справи наявне підтвердження надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Позика» ФОП (із ознакою самозайнятої особи) Лівак І.М. у розмірі 5500,00 грн.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за договором № 35148941 від 29.08.2021 у розмірі 11715,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот п`ятнадцять грн., 00 коп.) з яких: 3300,00 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8415,00 грн. – прострочена заборгованість за процентами.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн., 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот грн., 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         Г.В. Гнатик