Справа № 206/5094/25
Провадження № 2/522/4107/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси:
у складі головуючого судді Чорнухи Ю.В.,
за участі секретаря судового засідання Андрієвської М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпра від 10.09.2025 за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 04.04.2014, актовий запис №203; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».
Позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів між подружжям та різні погляди на життя. Сторони спільного господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначив, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та просив строку на примирення не надавати.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа передана на розгляд судді Чорнусі Ю.В. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
До Приморського районного суду м. Одеси 03.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2026 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судові засідання сторони не з`являлись, причини неявки суду не повідомляли, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 1ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судове засідання, однак відповідач до суду не з`являлась, про причини неявки до суду не повідомляла, просила розглядати справу за її відсутності, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності сторін у справі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
На підставі ч. 1ст. 244 ЦПК України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 19.08.2026.
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі матеріалам, суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що 04.04.2014  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб, про що Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис за № 203. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04.04.2014 Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка: ОСОБА_3 , дружини: ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 виявила бажання розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Відповідач правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі від 17.02.2026, не скористався, із вимогою про надання строку на примирення до суду не звертався.
Згідно зі ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач не заявляла вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.
Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Приписами ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 2-4 ст. 56 СК України).
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, проте, як встановив суд, позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, із вимогою про надання строку на примирення до суду не звертався.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви про розірвання шлюбу.
У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судом перевірено факт зарахування судового збору у сумі 1211,20 гривень, сплаченого позивачем.
Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у сумі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 76-83, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_2 ) та  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_4 ), зареєстрований 04.04.2014 Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №203.
Стягнути з ОСОБА_2 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_4 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА