ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/2445/26
381/2751/26 
Заочне Рішення
Іменем України

19 серпня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруги А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

Встановив:
04.05.2026 на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі, ТОВ «СВЕА ФІНАНС», позивач до ОСОБА_1 (далі, відповідачка) про стягнення кредитної заборгованості.
Позов поданий представницею позивача з використанням системи «Електронний суд».
Зі змісту заявлених позовних вимог слідує, що 28 березня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740.
Згідно умов договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальниці кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 10 000,00 гривень.
Сума кредиту – 10 000 гривень, строк кредитування – 350 днів, підвищена процентна ставка 15 % в день, що застосовується за перший день користування кредитом, знижена процентна ставка 1,8 % в день, що застосовується до 21.04.2025, пільгова процентна ставка 0,75 % в день, що застосовується з 22.04.2025 до останнього дня строку кредиту (включно), мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 
Договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025 підписаний Лященко Вірою Валеріївною шляхом використання електронного підпису. 
Позикодавцем умови зобов`язання щодо надання грошових коштів в борг виконані повністю, проте позичальниця грошові кошти не повернула, проценти не сплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі, зазначеному в позовній заяві.
В подальшому, після укладення договору факторингу, право вимоги за зазначеним вище договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний»перейшло до позивача, товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».
З урахуванням існування заборгованості та не сплачених відсотків, позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки грошові кошти у сумі 30 449,88 гривень, як заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025, яка станом на дату подання позовної заяви складається з: 9 999,96 гривень – заборгованість по тілу кредиту, 15 449,92 гривень – заборгованість по відсоткам, 5 000 гривень – пеня, штраф.
Також позивач просить стягнути на свою користь витрати зі сплати судового збору у сумі 2 662,40 гривні.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
В судове засідання представниця позивача, будучи належним чином повідомленою про час і дату проведення судового засідання, не з`явилася, разом з позовною заявою подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити, у випадку неявки відповідачки не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а. с. 31, 31 зворот).
З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача, керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання без участі представниці позивача. 
Відповідачка для участі в судове засіданні повторно не з`явилась, була повідомленою належним чином про час і дату проведення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення судового засідання не заявила. Відзив на позовну заяву не подала.
З огляду на наведене, відповідачка вважається повідомленою належним чином про час і дату проведення судового засідання, її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
За згодою представниці позивача, суд ухвалює рішення за правилами заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою учасників справи та їхніх представників, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ознайомившись зі змістом позову та дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи.
Зокрема, судом встановлено, що 28 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740, з додатком (а. с. 8-12, 12 зворот).
Згідно п. 1.3 договору загальний розмір кредиту становить 10 000 гривень, дата видачі кредиту – 28.03.2025.
Згідно пункту 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.2.1 договору, строк кредитування – 350 днів, підвищена процентна ставка 15 % в день, що застосовується за перший день користування кредитом, знижена процентна ставка 1,8 % в день, що застосовується до 21.04.2025, пільгова процентна ставка 0,75 % в день, що застосовується з 22.04.2025 до останнього дня строку кредиту (включно).
Також позивачем надано паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту.
Вказаний договір та паспорт було підписано сторонами у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачкою не надано доказів для спростування факту укладення договору про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 на зазначених вище умовах.
До матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт надання грошових коштів в борг відповідачці у сумі 10 000 гривень. 
Зокрема, для підтвердження факту надання грошових коштів в борг, позивачем надано лист товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» від 29.01.2026 (а. с. 25).
Відповідачка обставини щодо отримання грошових коштів в борг не заперечує.
В подальшому, був укладений договір факторингу № 01.02-4/26 від 27 січня 2026 року, згідно з якими право вимоги за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025 перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», позивача у справі (а. с. 25 зворот - 28).
Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували факт укладення зазначеного договору факторингу та переходу до позивача, як нового кредитора, права вимоги за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025.
Матеріли справи також не містять доказів повного повернення коштів відповідачкою, як первісному кредитору, так і позивачу, до якого перейшло право вимоги на підставі зазначеного вище договору факторингу.
До матеріалів справи долучений розрахунок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025, згідно з яким заборгованість за договором становить 30 449,88 гривень, з них – 9 999,96 гривень сума тіла кредиту, 15 449,92 гривень – нараховані відсотки, 5 000 гривень – пеня, штраф (а. с. 23-24, 24 зворот).
Встановивши зазначені обставини, суд вважає, що правовідносини сторін спору урегульовані правовими нормами ЦК України, що регламентують правила виникнення зобов`язань, чинність правочинів, обов`язковість договорів та правила заміни сторони у зобов`язанні. 
Так, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Зміст процитованих вище правових норм свідчить про те, що правочин, в тому числі й договір, є законодавчо визначеною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків. 
Формою правочину є усна, або письмова, специфічним видом якої є електронна форма правочину.
При цьому,необхідною умовою для дотримання письмової, в тому числі й електронної форми правочину, є наявність підпису сторін. 
Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно приписів частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно приписів частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики. 
Згідно приписів частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно приписів частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно приписів частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно приписів частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно приписів пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. 
Далі, згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно приписів частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Зміст наведених правових норм свідчить про те, що договір є підставою для виникнення прав та обов`язків, правомірність договору, як двостороннього правочину презюмується, а заміна сторони договору може бути здійснена внаслідок відступлення права вимоги, в тому числі під час укладення договору факторингу.
З урахування встановлених обставин справи та наведених вище правових норм суд приходить до висновку, що до ТОВ «СВЕА ФІНАНС», як до нового кредитора, перейшли права та обов`язки у зобов`язанні, що існує в межах кредитного договору, і позивач має достатні підстави для стягнення на його користь заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025.
Для підтвердження розміру заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 позивачем надано розрахунок заборгованості з детальними відображеннями розміру заборгованості за тілом кредиту, процентами та штрафами (а. с. 23-24, 24 зворот).
Суд визнає зазначений доказ належним та допустимим та таким, що підтверджує розмір нарахованої заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025.
Натомість відповідачка, в супереч приписам статті 12, 81 ЦПК України доказів погашення заборгованості не надала, як не надала і іншого розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025.
Отже, сума заборгованості за тілом кредиту і процентами підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі, зазначеному в позовній заяві.
Разом із тим, суд не погоджується з можливістю стягнення заборгованості по штрафним санкціям у сумі 5 000 гривень з огляду на наступне.
Так, з пункту 6.4 договору про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025, вбачається, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 1 000 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 200 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Разом із тим, згідно приписів пункту 18 Розділу «Прикінцеві та похідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Далі, воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, неодноразово був продовженим та діє станом на дату подання позовної заяви і її розгляду в суді.
Отже, з урахуванням того, що позичальником прострочене виконання грошового зобов`язання за договором, і станом на дату розгляду справи в суді діє воєнний стан, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 Розділу «Прикінцеві та похідні положення» ЦК України, та, відповідно, відсутні підстави для нарахування штрафу.
Тому, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28.03.2025 у сумі 25 449,88 гривень, що складається з заборгованості у сумі 9 999,96 гривень – основного боргу, 15 449,92 гривень – нарахованих процентів.
Далі, на підставі приписів статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 83 %, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 2 209,80 гривень.
Враховуючи наведене вище, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, - 
Ухвалив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» № 2190740 від 28 березня 2025 року у сумі 25 449,88 гривень, що складається з заборгованості у сумі 9 999,96 гривень – основного боргу, 15 449,92 гривень – нарахованих процентів.
В іншій частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» 2 209,80 гривень, компенсацію витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.